Справа № 300/6285/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2025 рокуСправа №300/6285/21
10 лютого 2022 року до Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі позивач) до Філії Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України Галицький комбінат хлібопродуктів (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- застосувати до Філії Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України Галицький комбінат хлібопродуктів заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме: заборонити проведення робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В, в зонах дії струму високої частоти до отримання дозволу на їх проведення від територіального органу Держпраці у встановленому порядку.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на наявність правових підстав для застосування до відповідача заходів реагування.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 300/6285/21 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Гундяк В.Д.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року адміністративну справу №300/6285/21 передано до Окружного адміністративного суду міста Києва.
10 лютого 2022 року адміністративна справа №300/6285/21 надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Каракашьян С.К.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №300/6285/21, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
В зв`язку з реалізацією положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дана адміністративна справа 03 лютого 2025 року надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року прийнято справу до розгляду, призначено до розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у задоволенні клопотання Філії Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України Галицький комбінат хлібопродуктів про передачу за підсудністю справи №300/6285/21 відмовлено.
24 лютого 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що відповідачем у справі визначено Філію акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України «Галицький комбінат хлібопродуктів» (ЄДРПОУ ВП 39027941), яка в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності, а відтак не може мати процесуальний статус відповідача у справі. Звертає увагу суду на той факт, що Позивач у позовній заяві лише констатує про нібито наявність загрози спричинення шкоди життю чи здоров`ю працюючих, але при цьому, не наводить жодних доводів правової позиції та не надає жодних доказів реальності цієї загрози для життя чи здоров`я працюючих, або ймовірної можливості настання негативних наслідків та відповідно, необхідності вжиття саме цих найсуворіших заходів реагування державного нагляду (контролю). Також, слід зауважити, що захід реагування у вигляді зупинення роботи (виробництва), є крайнім заходом, обрання якого є доцільним виключно лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Необґрунтованими є твердження Позивача щодо погодження директора філії ОСОБА_1 з виявленими порушеннями законодавства про охорону праці, які зазначені в акті перевірки та вважає, що це підтверджується квитанціями про сплату ним адміністративного стягнення у вигляді штрафу за результатами розгляду протоколів про адміністративне правопорушення від 12.08.2021 № ІФ 186, 187,189 та 194 відповідно до яких директора філії ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачених ч. 5 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Але слід зауважити, що постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06.09.2021 у справі №341/1533/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а не ч. 5 ст. 41 КУпАП, як про це зазначає Позивач (копія постанови суду додається). Щодо зазначення Позивача про відсутність у Відповідача дозволу на виконання робіт в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000В, в зонах струму високої частоти, то слід зазначити про те, що на виконання Плану заходів зі здійсненням державного нагляду (контролю) Державної Служби України з питань праці на 2021 рік затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 27.11.2020 № 158 проведено планову перевірку Головним Управлінням Держпраці у Київській області щодо дотримання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки Акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова корпорація України». За результатами перевірки складено акт перевірки та видано припис від 19.08.2021 № КВ2545/870П про усунення виявлених порушень, законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, де зазначені порушення філій АТ «ДПЗКУ», в тому числі і порушення філії АТ «ДПЗКУ» «Галицький комбінат хлібопродуктів». 17.01.2022 АТ «ДПЗКУ» направлено лист до Головного Управління Держпраці у Київській області щодо перенесення встановленого терміну усунення порушень зазначених в пунктах вищевказаного Припису до 31.03.2022, оскільки усунення вказаних порушень потребує значного часу та грошових коштів. За результатами розгляду Головне Управління Держпраці у Київській області листом від 28.01.2022 №52/3/22/1271 повідомило АТ «ДПЗКУ» про погодження продовження терміну усунення порушень зазначених у пунктах Припису № КВ2545/870П до 31 березня 2022 року (копія припису та відповіді додаються). Отже, строк усунення порушень нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки, визначених в приписі, які стали підставою для звернення Управління Держпраці до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування було продовжено до 31.03.2022. Але зважаючи на введення в Україні воєнного стану, АТ «ДПЗКУ» не мало можливості, у зазначені строки, провести необхідні заходи з метою усунення виявлених порушень та планує невідкладно їх здійснити після стабілізації ситуації в Україні. Крім того, можна зробити висновок, що оскільки Головне Управління Держпраці у Київській області вбачало можливість у продовженні терміну усунення виявлених порушень, відсутні підстави для застосування до Відповідача крайніх заходів реагування у вигляді зупинення робіт в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000В, в зонах дії струму високої частоти.
01 квітня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від позивача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що якщо проаналізувати відзив на позов, поданий Відповідачем, то можна встановити, що порушення, які стали підставою для звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду не усунуті. Так, Відповідач посилається на те, що Головним управлінням Держпраці у Київській області визначено кінцевим терміном щодо усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері охорони праці - 31.03.2022. Проте, минуло уже два роки з цієї дати, а порушення не усунуто. Посилання ж Відповідача на введення в Україні воєнного стану та неможливості провести необхідні заходи з метою усунення виявлених порушень, зокрема отримати дозвільні документи на виконання робіт в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В, в зонах дії струму високої частоти, Міжрегіональне управління вважає нічим не обґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом позивача від 30.11.2020 року №1245-Д затверджено Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) позивача на 2021 рік. За порядковим номером 1205 річного плану передбачено захід державного нагляду відповідача з предмету додержання законодавства про працю, дата початку заходу: 30.07.2021 року, ступінь ризику високий.
Повідомленням про проведення планового заходу державного нагляду (контролю) від 25.06.2021 року №11-11/15-10/4260 відповідача повідомлено про проведення перевірки з 30.07.2021 року по 12.08.2021 року.
Наказом позивача від 22.07.2021 року №804-д створено комісію для проведення планової перевірки відповідача.
22 липня 2021 року позивачем складено направлення на проведення планового заходу державного нагляду (контролю) №16-15/15-10/4934.
12 серпня 2021 року позивачем складено акт № ІФ 2026/0234/АВ за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду відповідача (далі Акт перевірки).
В Акті перевірки наявний опис виявлених порушень вимог законодавства, за п. 9 якого вказано порушення ст. 21 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2694-XII (далі Закон №2694-XII) не отримано дозвіл на виконання робіт в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В, в зонах дії струму високої частоти, чим порушено п. 9 «додаток 2 до Порядку».
В Акті перевірки наявна відмітка «зауважень, заперечень не має», вказана директором відповідача.
12 серпня 2021 року позивачем складено припис № ІФ 2026/0234/АВ/П1 про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду (далі Припис). У Приписі вказані порушення згідно Акту перевірки разом з встановленим терміном їх усунення, в т.ч. за п. 9 вказано порушення щодо неотримання згаданого раніше дозволу, термін усунення порушень не визначено.
12 серпня 2021 року позивачем складено постанову по справі про адміністративне правопорушення №ІФ 186, згідно якої директор відповідача вчинив: не отримано дозвіл на експлуатацію (застосування) устатковання напругою понад 1000В, що є правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В зв`язку з цим директора відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.
Згідно квитанції від 13.08.2021 року №83 штраф оплачено.
Вважаючи Припис протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Суд зауважує, що виклад нормативно-правового регулювання здійснюється в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.
Статтею 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі Закон №877-V) визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно - правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону №877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.
Відповідно до 1, 2, 7, 8 ст. 7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Статтею 21 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2694-XII (далі Закон №2694-XII) передбачено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Згідно п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки» від 26.10.2011 року №1107 дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №77.
Такий перелік у п. 8 групи А містить наступну категорію: устатковання напругою понад 1000 В.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Суд звертає увагу на те, що правовідносини щодо проведення перевірки відповідача та виконання ним Припису існували протягом 2021-2025 років, з 2022 року по 2025 рік тривав судовий розгляд позову про застосування до відповідача заходів реагування заборони проведення робіт підвищеної небезпеки, для виконання яких необхідний дозвіл.
При цьому у відзиві, наданому 24.02.2025 року, відповідач підтвердив, що спірний дозвіл ним так і не отримано. Тобто, між сторонами відсутній спір щодо питання факту усунення недоліку діяльності відповідача, який не отримав відповідного дозволу.
Оцінюючи доводи відповідача суд зауважує наступне.
Усунення більшості порушень, виявлених в ході проведення перевірки, в даній справі юридичного значення не має, оскільки позов подано виключно щодо неусунутого порушення відповідач так і не отримав дозвіл на виконання відповідних робіт, в зв`язку з чим позивач вимагає заборонити виконання таких робіт.
Посилання позивача на статтю Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою директора притягнуто до адміністративної відповідальності, є нерелевантним, оскільки за результатом перевірки щодо директора складено 4 протоколи, що вказав сам позивач. Правопорушення, яке полягало у неотриманні дозволу, розглядалося самим позивачем, а не районним судом, а захід відповідальності застосовано саме за ч. 5 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже, не має значення за якою статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення директора притягнуто до відповідальності за інші правопорушення. Так, вказана відповідачем судова справа №341/1533/21 розглядалась за фактом інших діянь, серед яких експлуатації без дозволу не було, натомість йшлося про ненадання відпусток повної тривалості, допущення надурочних робіт та ін. При цьому доказів скасування постанови позивача від 12.08.2021 року №ІФ186 відповідачем не надано, факт оплати штрафи не заперечено.
Відповідач зазначав, що після перевірки позивачем також здійснювалась аналогічна перевірка усього Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України, за результатом якої складено інший припис, в якому також відображено порушення саме відповідача як філії цього Акціонерного товариства.
Такий припис надано відповідачем, в ньому у п. 2, 6 згадані порушення відповідного змісту на філіях акціонерного товариства, серед яких і відповідач. Встановлено термін усунення порушень: 19.10.2021 року. У поясненнях від 01.04.2025 року позивач фактично визнав, що строк усунення недоліків продовжувався до 31.03.2022 року.
Відповідач перевірку та припис щодо усього акціонерного товариства використовував як аргумент, згідно якого кінцевий строк усунення недоліку, щодо якого і подано позов, визначено до 31.03.2022 року, а з 24.02.0222 року в України запроваджено воєнний стан, що і зумовило відкладення усунення порушень. Також відповідач факт продовження терміну усунення виявлених порушень використовував як аргумент на користь того, продовження терміну усунення недоліків іншим органом Держпраці (Головне управління Держпраці у Київській області) свідчить про безпідставність застосування саме крайнього заходу реагування у вигляді зупинення робіт.
25 березня 2022 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 № 357 (далі - Постанова № 357).
Пунктом 1 Постанови № 357 установлено, що на період дії воєнного стану машини, механізми, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у пунктах 2-9 групи А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 13, ст. 543), експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці
Вказаною постановою спрощено порядок отримання суб`єктами господарювання права на виконання певних видів робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію певних видів обладнання підвищеної небезпеки на період дії воєнного стану та переведення виконання окремих видів робіт та експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки на декларативний принцип.
Поряд з цим, матеріали справи не містять жодного доказу, що відповідачем були вжиті заходи для подання декларацій відповідності у встановленому порядку.
При цьому, суд враховує, що відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
При цьому захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Тож, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів станом на момент вирішення даного спору в суді, які свідчать про те, що відповідачем не усунуті порушення вимог законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зафіксовані у акті перевірки, суд має підстави для висновку, що наявні підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.
Суд зазначає, що жодні докази впливу обставини запровадження в Україні воєнного стану як такої, або впливу обставин, в зв`язку з якими такий стан запроваджено в Україні, на можливість відповідача отримати дозвіл або вказану декларацію відповідачем не надано. Тобто, такі посилання мають формальний характер, при цьому вони є абстрактними, оскільки відповідач не уточнює щодо саме в зв`язку із запровадженням воєнного стану унеможливлювало виконання Припису, який має обов`язковий характер.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених положень законодавства вбачається, що питання факту сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання права в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій.
Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19.
Продовження терміну усунення недоліків здійснюється органами Держпраці за заявою суб`єктів господарювання, однак відповідачем не обґрунтовано власної бездіяльності після 31.03.2022 року: не отримано дозвіл, декларацію, при цьому не подано нових заяв на продовження строку усунення недоліків. Фактично, відповідач понад 3 роки не вживав жодних заходів для усунення допущених та визнаних ним порушень законодавства у сфері охорони праці.
Слід звернути увагу і на характер допущеного порушення, яке стосується роботи з машинами, механізмами, устаткованням підвищеної небезпеки, тобто відповідач діє в рамках суспільних відносин, які впливають на безпеку населення, однак характер його поведінки свідчить про пасивне ставлення як до вимог законодавства, так і до вимог державних органів щодо усунення таких порушень. За обставин даної справи тривалість бездіяльності відповідача лише підкреслює обґрунтованість позовних вимог, оскільки характеризує ставлення відповідача до вимог Припису.
Отже, хоча і йдеться про крайній захід впливу, однак він є пропорційним та необхідним за обставин даної справи, при цьому відповідачем жодним чином не обґрунтовано інтенсивності впливу такого заходу на його господарську діяльність в цілому (не вказано яким чином буде обмежене «повноцінне функціонування філії» та в зв`язку з чим саме), в т.ч. не надано підтверджуючих документів.
Посилався відповідач і на власне місце в зерновому ринку України та спрямуванні діяльності на забезпечення інтересів держави, однак жодних доказів відповідним обставинам не надано. Не надано і доказів впливу на такі критерії задоволення даного позову. Відсутні і докази на підтвердження того, що саме перешкоджало відповідачу протягом понад 3 років виконати відповідну вимогу Припису. Натомість, з огляду на предмет позову та зміст виявленого порушення, що підтверджено в ході судового розгляду, в т.ч. визнано відповідачем, порушення, яке тривалий час допускається відповідачем, саме по собі і створює ризики для тих критеріїв, на які посилався позивач, адже у відповідних умовах прояви наслідків невиконання вимог законодавства у сфері охорони праці можуть мати ще більш негативний характер порівняно з обставинами мирного часу.
Не надано і пояснень та доказів щодо неможливості залучення відповідачем третіх осіб для забезпечення експлуатації відповідного обладнання.
Інших доводів відповідачем не заявлено. На виконання засади адміністративного судочинства щодо офіційного з`ясування судом з власної ініціативи здійснено перевірку правомірності формування Припису. За результатом такої перевірки судом не встановлено порушень законодавства під час формування Припису, а також встановлено відсутність будь-яких інших підстав для відмови у задоволенні позову.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивач не надав доказів понесення судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Застосувати до Філії Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України Галицький комбінат хлібопродуктів заходи реагування у сфері державного нагляду, а саме: заборонити проведення робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В, в зонах дії струму високої частоти до отримання дозволу на їх проведення від територіального органу Держпраці у встановленому порядку.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко