Справа № 443/510/25
Суддя: СЛИВКА С. І.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №443/510/25
Провадження №2-а/443/17/25
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

08 квітня 2025 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ББА №726390 від 26 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ББА №726390 від 26 березня 2025 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Жидачів) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Германом Андрієм Богдановичем, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що вищевказана позовна заява підлягає направленню за територіальною підсудністю до іншого суду, виходячи з такого.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Виходячи з аналізу глави 2 розділу 1 КАС України під адміністративною юрисдикцією розуміється сукупність предметної, інстанційної, територіальної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, за предметною підсудністю вищевказаний позов належить до юрисдикції місцевих загальних судів як адміністративних судів.

Згідно ч.1 ст.25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача (ч.2 ст.25 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача) територіальну підсудність.

Відтак, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Тобто, такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (перебування, знаходження) або за місцезнаходженням відповідача.

У поданій позовній заяві позивач зазначає, що його місце реєстрації та проживання є АДРЕСА_1 , тобто позовна заява подана до Жидачівського районного суду Львівської області за місцем проживання позивача.

Одночасно, як вбачається із долученої позивачем копії паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнього знято з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , з 22.08.2016 року (а.с.4-5).

Відповідно до ч.6 ст.171 КАС України, суддя з метою визначення підсудності може користуватись даними Єдиного держаного демографічного реєстру.

Як вбачається із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за №1268892 від 07.04.2025, за параметрами запиту: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу не знайдено.

Більше, того, у оскаржуваній позивачем постанові серії ББА №726390 від 26 березня 2025 року, яка підписана ОСОБА_1 , місце його проживання вказано: АДРЕСА_2 .

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

За положеннями ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр, зокрема, використовується для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування)ст.ст.3,4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Враховуючи вищевикладене, законодавством чітко встановлений порядок декларування/реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Зважаючи на наведене, для застосування положень ч.1 ст.25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому, місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Також слід зазначити, що наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за тимчасовим місцем проживання без реєстрації у встановленому законом порядку.

Окрім цього, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловлену у постанові від справа № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23), відповідно до якої «реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Частиною 5 ст. 171 КАС України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 29 КАС України.

Пунктом 2 ч. 1ст. 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отож, враховуючи те, що ОСОБА_1 подав цей позов до Жидачівського районного суду Львівської області без підтвердження свого зареєстрованого місця проживання (перебування) на території, що територіально підсудна Жидачівському районному суду Львівської області, тобто з порушення правил територіальної підсудності, суддя приходить до висновку, що дана справа не підсудна Жидачівському районному суду Львівської області, а її розгляд має здійснюватись за місцезнаходженням відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області (м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3), що відноситься до територіальної юрисдикції Галицького районного суду міста Львова.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 7, ч. 2 ст. 20, ст. 29, ст. 241-243, 248 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ББА №726390 від 26 березня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - передати за підсудністю до Галицького районного суду міста Львова (адреса: вулиця Чоловського, 2, м.Львів, Львівська область, 79018).

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя С.І. Сливка