Справа № 727/2031/25
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2031/25
Провадження № 2-а/727/53/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Терещенко О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пилип`юк Олександр Мирославовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Пилип`юк О.М., звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови, посилаючись на те, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 прийнято постанову від 05.02.2025 №320 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гри-вень. Копію постанови позивач отримав 12.02.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що поставив дату та підпис.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`яза-ним, не з`явився вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки влас-них персональних даних з обліковими даними Центру комплектування, проходження ВЛК, оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента Ук-раїни про оголошення мобілізації (Указ Президента України N?272/2024 від 06.05.2024 р.), затвердженим Верховною Радою України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» N?3685-IХ від 08.05.2024 р.), не уточнив свої облікові дані через центри надання адміні-стративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резер-віста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_3 порушив ви-моги абзацу 3 підпункту 10' пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військо-вого обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постано-вою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку. вчиненого в особливий період. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні право-порушення.

Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідаль-ності за вказане правопорушення є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Свою позицію мотивує тим, що дії осіб, які не уточнили свої облікові дані протя-гом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобі-лізації, затвердженим Верховною Радою України, підпадають під склад адміністратив-ного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, у той час як позивача було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Також наголошує, що відповідно до примітки ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів пер-сональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронно-інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстра-ми (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

У зв`язку з викладеним просить визнати протиправною та скасувати постанову №320 від 05.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КпАП України, а провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адмі-ністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП закрити, та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача направив заяву, згідно якої просив розглянути справу без його та позивача участі. Позовні вимоги під-тримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у су-довому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у су-дове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутно-сті потреби заслухати свідка чи експерта.

Ознайомившись з письмовими поясненнями сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові та фото-докази, долучені до позову та до відзиву, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміні-стративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та сво-боди визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльно-сті держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної вла-ди та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, вста-новлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здій-снюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих орга-нів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково по-винна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинен-ня особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого пе-редбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на консти-туційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принци-пу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпе-чити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозасто-совній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими об-меженнями.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови №320 за справою про адмі-ністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністра-тивні правопорушення, позивач ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, не з`явився вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки власних персональних даних з обліковими даними Центру комплектування, проходження ВЛК, оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про ого-лошення мобілізації (Указ Президента України N?272/2024 від 06.05.2024 р.), затверд-женим Верховною Радою України (Закон України «Про затвердження Указу Прези-дента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» N?3685-IХ від 08.05.2024 р.), не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого пере-бування або знаходження.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_3 порушив ви-моги абзацу 3 підпункту 10' пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військо-вого обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постано-вою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку. вчиненого в особливий період. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210 Кодексу України про адміністративні право-порушення.

Відповідно до ст.210 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 ст. 210 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати зако-нодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - пе-ріод, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або до-ведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєн-ний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій неза-лежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Кабі-нет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністра-тивні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адмі-ністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у ду-сі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 247 КпАП України вбачається, що провадження в справі про адміні-стративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) не-досягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнад-цятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видан-ня акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасу-вання акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпо-чато провадження в справі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопо-рушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопору-шення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністра-тивне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної від-повідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показан-нями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, ві-деозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адмі-ністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використо-вуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосу-ються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, ак-том огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилу-чення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання до-казів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністра-тивні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправ-ність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо дока-зування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не бу-ли покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржува-ного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністра-тивне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміні-стративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідаль-ність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміні-стративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спра-ви.

Проте, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення сто-совно позивача не врахував вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотри-малася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали зна-чення для вирішення справи.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові ма-теріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміні-стративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає спра-ву, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відпо-відальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і ви-рішуються клопотання.

Відповідач в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався від-повідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення су-б`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, ос-кільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом про-цедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при скла-данні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нані-вець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила право-порушення.

При цьому, суд також приймає до уваги, що відповідно до примітки ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можли-вості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозо-бов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, ре-зервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комуні-каційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів неможливості отримання відпо-відачем персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами даних, що, в свою чергу, виключає можливість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.210, 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати спра-ву на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані ви-моги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правиль-ного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недо-держання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопо-рушення, яка передбачена Законом, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступ-ного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сто-рони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають від-шкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати склада-ються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом спла-тив судовий збір в розмірі 484,48 грн., а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пи-лип`юк Олександр Мирославовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №320 від 05.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КпАП України.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 -їни, що розташоване в АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подан-ня апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провад-ження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційно-го перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рі-шення.

Суддя: О.Є.Терещенко