Справа № 400/11928/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 р. № 400/11928/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., при секретарі судового засідання Друца Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених статтями 268-272 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просп. Миру, 46/1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54056,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаГоловне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008,

провизнання протиправним та скасування постанови від 24.10.2024 ВП №71410203,

За участі представниці відповідача Суслової Марії В`ячеславівни

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження від 24.10.2024 ВП № 71410203.

Позовну заяву позивач аргументував тим, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.10.2024 про закінчення виконавчого провадження № 71410203 (далі Постанова № 71410203) формально винесена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». На його переконання, Закон України «Про виконавче провадження» не визначає умов чи обставин, як кваліфікують факт «можливості» чи «неможливості» виконання рішення без участі боржника, тому обставини «неможливості» виконання судового рішення без участі боржника (для закінчення виконавчого провадження) мають бути ґрунтовно викладені у постанові та доведенні відповідачем доказами вжиття абсолютно усіх можливих передбачених законом заходів і доказами використання усіх наданих державному виконавцю повноважень. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про неповне вчинення відповідачем виконавчих дій. Матеріали виконавчого провадження не містять доказів неможливості виконання судового рішення боржником, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною і підлягає скасуванню.

У відзиві на позовну заяву від 21.01.2025 відповідач заперечив проти позову і просив суд відмовити у його задоволенні. Відзив аргументовано тим, що станом на боржник повторно не виконав рішення суду без поважних причин, про що 24.05.2024 складено відповідний акт державного виконавця. Цього ж дня державним виконавцем у межах виконавчого провадження за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення, накладено на боржника штраф у подвійному розмірі, а 06.06.2024 він надіслав до органів досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення, оскільки рішення не може бути виконано без участі боржника. Наслідком вжиття цих заходів є обов`язок державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у встановлений судом строк правом на подання пояснень не скористалося.

20.12.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про надання позивачу десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/11928/24.

30.12.2024 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій просив поновити строк звернення до адміністративного суду.

10.01.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі за цим позовом, проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених статтями 268-273 КАС України.

20.01.2025 відповідач подав клопотання про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яке ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 задоволено

У судове засідання, призначене на 28.01.2025, позивач і представник третьої особи не з`явились. У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Натомість Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не повідомило суд про причини неявки свого представника. Про дату, час і місце воно було належним чином повідомлено.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі № 400/11928/24 до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання у повному обсязі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 400/4073/22.

28.01.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про задоволення вищенаведеного клопотання відповідача та про зупинення провадження у справі № 400/11928/24 до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання у повному обсязі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 400/4073/22.

17.03.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову про скасування ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.01.2025, прийнявши нову про відмову в задоволені клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 400/11928/24.

25.03.2025 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи № 400/11928/24.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 судове засідання у справі № 400/11928/24 призначено на 08.04.2025.

У судове засідання 08.04.2025 прибула представниця відповідача. Натомість позивач і представник Головного управління Пенсійного фонду України не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши заяви по суті справи, матеріали справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 400/4073/22, яке набрало законної сили 01.11.2022, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня за 2022 рік в повному розмірі, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 не виплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

01.11.2022 Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по адміністративній справі № 400/4073/22.

31.03.2023 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 71410203.

У листі від 30.05.2024 № 1400-0801-5/46349 відповідач зазначив, що відповідно до чинного законодавства Пенсійний фонд України має повноваження лише щодо забезпечення подання переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах. Його дії щодо виплати грошової допомоги у 2022 році полягають в одноразовому включення грошової допомоги у до відомості (списку) на виплату пенсій за червень 2022 року. Органом, уповноваженим здійснювати виплату грошової допомоги, невиплаченої станом на 1 липня, є місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання отримувача.

Головний державний виконавець відповідача склав 01.05.2024 акт про встановлення невиконання без поважних причин боржником рішення у виконавчому провадженні № 71410203 та виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн, а 24.05.2024 постанову про накладення штрафу за повторне невиконання без поважних причин у розмірі 10200,00 гривні.

Головний державний виконавець надіслав до Миколаївського районного управління поліції повідомлення від 06.06.2024 № 15767 про вчинення боржником кримінального правопорушення, в якому просив внести відомості про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове слідство.

24.10.2024 головний державний виконавець відповідача виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 71410203 на підставі пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із правомірністю Постанови № 71410203, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частин першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами другою і третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

У постановах від 27.03.20219 у справі № 750/9782/16-а, від 07.10.2020 у справі № 461/6978/19, від 13.12.2021 у справі № 520/6495/2020, від 13.12.2022 у справі №340/5200/21 та від 26.10.2023 у справі № 420/1511/23 Верховний Суд сформував правовий висновок, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) не є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Суд встановив, що згідно з виконавчим листом по адміністративній справі № 400/4073/22, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 01.11.2022, та постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2023 № 71410203 боржником є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

01.05.2024 головний державний виконавець відповідача склав Акт про встановлення невиконання без поважних причин боржником рішення у виконавчому провадженні № 71410203 та виніс постанову про накладення штрафу на боржника, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в розмірі 5100,00 грн, а 24.05.2024 постанову про накладення штрафу за повторне невиконання без поважних причин у розмірі 10200,00 гривні.

У листі від 30.05.2024 № 1400-0801-5/46349 відповідач зазначив, що відповідно до чинного законодавства Пенсійний фонд України має повноваження лише щодо забезпечення подання переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах. Його дії щодо виплати грошової допомоги у 2022 році полягають в одноразовому включення грошової допомоги у до відомості (списку) на виплату пенсій за червень 2022 року. Органом, уповноваженим здійснювати виплату грошової допомоги, невиплаченої станом на 1 липня, є місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання отримувача.

Однак, у матеріалах справи виконавчого провадження № 71410203 відсутні будь-які докази того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області внесло позивача до переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій, а також подання вказаного переліку головному розпоряднику бюджетних коштів державного бюджету на виплату відповідної грошової допомоги.

За таких обставин суд прийшов до висновку про невжиття відповідачем вичерпних, належних і достатніх заходів з виконання судового рішення, а оскаржувана постанова про закриття виконавчого провадження є передчасною.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді. Тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України суд не здійснював.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 9, 139, 241-246, 268, 269, 271, 272, 287, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54056; ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.10.2024 про закінчення виконавчого провадження № 71410203.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення проголошено 08 квітня 2025 року