Справа № 539/435/25
Суддя: Пилипчук М. М.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/435/25
Провадження № 2-а/539/16/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Стороженко С. В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), третя особа Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 14 січня 2025 року виніс постанову № 127 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

У зазначеній постанові вказано, що 14 січня 2025 року о 13.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де було встановлено, що останній перебуває у розшуку, який вчасно не з`явився по повістці № 687065 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), частину десяту статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частину третю статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Позивач зазначив, що, будучи обмежено придатною особою (третя група інвалідності), 14 січня 2025 року прийшов самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_3 та подав заяву про надання відстрочки на підставі групи інвалідності, де йому повідомлено, що він не з`явився по повістці. Позивач стверджує, що жодного сповіщення не отримував, дані в мобільному застосунку «Резерв+» оновлені вчасно. Крім того, 03 грудня 2024 року його зупиняли працівники поліції, перевіряли по базі, чи не перебуває він у розшуку, проте такої інформації не було. Зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення та в самій постанові не зазначено, коли та яким чином направлялася повістка, позивачу не надано її копії, не зазначено дати, на яке число ця повістка надсилалася і за якою адресою, а також докази направлення. У протоколі та у постанові відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд цього протоколу відбудеться 15 січня 2025 року о 14.30 год, водночас постанова винесена днем раніше, а саме 14 січня 2025 року, чим були порушені права позивача на захист.

Вказував, що постанова від 14 січня 2025 року № 127 є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив: скасувати постанову від 14 січня 2025 року № 127, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 17 000 грн, та закрити провадження у справі; стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати.

ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що за даними оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не прибув за викликом по повістці із зазначеною датою прибуття на 09.00 год 25 жовтня 2024 року (повістка № 687065). Позивач 14 січня 2025 року самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де був складений адміністративний протокол. В адміністративному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 15 січня 2025 року о 14.30 год, про що позивач був ознайомлений і засвідчив своїм підписом. 15 січня 2025 року за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, щодо позивача винесено постанову від 15 січня 2025 року № 127.

ОСОБА_1 через адвоката Стороженко С. В. надіслав до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що надана позивачем копія оскаржуваної постанови є підробленою, оскільки у ній кульковою ручкою виправлену надруковану дату цієї постанови з «14 січня 2025 року» на «15 січня 2025 року». Водночас позивачем надана копія постанови без виправлень. Крім цього, з копії повістки, яка надана позивачем, не вбачається, що вона була направлена та вручена позивачу або останній відмовився її отримувати (відсутні докази щодо направлення такої повістки через поштову службу), ця повістка не надсилалась позивачу.

Рух справи

24 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , третя особа Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2025 року справу № 539/435/25 передано судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; призначено судове засідання на 17 лютого 2025 року у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін; запропоновано відповідачеві подати відзив на позовну заяву, позивачу відповідь на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив; витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 КУпАП; повідомлено, що докази необхідно надати до суду в строк протягом 10 робочих днів з дня отримання цієї ухвали суду; роз`яснено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду, а особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали; роз`яснено, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України).

07 лютого 2025 року представник позивача адвокат Стороженко С. В. звернулася до суду з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке було задоволено ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2025 року.

Третя особа 12 лютого 2025 року звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

17 лютого 2025 року розгляд справи відкладено на 05 березня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача та невиконанням ухвали суду від 29 січня 2025 року в частині витребування доказів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 18 лютого 2025 року надіслав до суду відзив на позовну заяву та витребувані докази.

05 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для ознайомлення з відзивом на позовну заяву та поданими відповідачем доказами, розгляд справи відкладено на 02 квітня 2025 року.

11 березня 2025 року ОСОБА_1 через адвоката Стороженко С. В. подав до суду відповідь на відзив.

У судові засідання відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач та його представник у судовому засіданні 02 квітня 2025 року підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 227 КАС України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 07 квітня 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що у протоколі № 127 про адміністративне правопорушення від 14 січня 20245 року, який складений начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , майором ОСОБА_3 зазначено, що 14 січня 2025 року о 13.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно прибув ОСОБА_1 , де було встановлено, що останній перебував у розшуку, який не з`явився вчасно по повістці № 687065 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно Порядку № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що позивача повідомлено, що розгляд справи відбудеться о «14 год 30 хв 15 січня 2025 року» в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У протоколі № 127 про адміністративне правопорушення від 14 січня 20245 року у графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив: «не згоден з рішенням протоколу, так як перебуваю на обліку, вчасно оновив дані, самовільно з`явився до ТЦК, щоб оновити дані (набуття нового статусу), мене ніхто не попереджав про повістку, не вручали».

У постанові № 127 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесеній 14 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковником ОСОБА_2 , (яка надана позивачем) зазначено, що 14 січня 2025 року о 13.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно прибув ОСОБА_1 , де було встановлено, що останній перебував у розшуку, який не з`явився вчасно по повістці № 687065 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно Порядку № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 210-1 статті 3 КУпАП, тому на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

На постанові від № 127 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 14 січня 2025 року (яка надана позивачем) міститься запис про те, що «копію постанови від 14 січня 2025 року № 127 про притягнення до адміністративної відповідальності отримав 15 січня 2025 року». Навпроти вказаного запису міститься підпис позивача, що останній і підтвердив у судовому засіданні.

Згідно з копією (витягу) із застосунку «Резерв+», сформованого 20 грудня 2024 року, ОСОБА_1 належить до категорії військовозобов`язаних, дані уточнено вчасно, дата уточнення даних 15 липня 2024 року.

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 14 січня 2025 року, в якій вказував, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Просив розглянути заяву та оформити довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 20 травня 2024 року серії 12 ААГ № 534418 ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2025 року.

У постанові № 127 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, (яка надана відповідачем) зазначено, що 14 січня 2025 року о 13.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно прибув ОСОБА_1 , де було встановлено, що останній перебував у розшуку, який не з`явився вчасно по повістці № 687065 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно Порядку № 1487, частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 210-1 статті 3 КУпАП, тому на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн. У зазначені постанові № 127 (яка надана відповідачем) дату (15 січня 2025 року) зазначено шляхом проставлення (виправлення) як рукописним, так і друкованим шрифтом.

На постанові від № 127 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 14 січня 2025 року (яка надана відповідачем) мітиться запис про те, що «копію постанови від 15 січня 2025 року № 127 про притягнення до адміністративної відповідальності отримав 15 січня 2025 року». Навпроти вказаного запису міститься підпис. Позивач у судовому засіданні зазначив, що цей підпис йому не належить.

Згідно з повісткою № 687065 ОСОБА_1 викликається за адресою: АДРЕСА_1 , на 09.00 год 25 жовтня 2024 року для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 отримав повістку № 687065 або зазначена повістка була направлена за адресою місця проживання (перебування) позивача чи відповідач вчиняв будь-які інші дії з метою вручення цієї повістки ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, позивач вказував, зокрема, що він не отримував повістки, про яку зазначено у протоколі та постанові, які складені відповідачем, тому його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності. Вказував, що протокол та постанову отримав у ІНФОРМАЦІЯ_5 14 січня 2025 року. Крім того, представник позивача у судовому засіданні звернув увагу на те, що відповідачем подано до суду копію постанови, яка відрізняється від тієї, яка була надана позивачу у ІНФОРМАЦІЯ_5 , зокрема, відмінними є дата оскаржуваної постанови та інформація щодо отримання цієї постанови позивачем.

За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (пункт 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок № 560).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 2 Порядку № 1487).

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу норми матеріального права вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для уточнення військово-облікових даних, взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

За змістом пункт 31 Порядку № 560 повістки мають право вручати: представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; представники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій) в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідної районної, міської держадміністрації (військової адміністрації); представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад; представники підприємств, установ, організацій на території підприємств (установ, організацій) та в місцях виконання працівниками робіт (обов`язків); представники відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ (тільки резервістам та військовозобов`язаним, які перебувають в зазначених органах на військовому обліку) на усій території України. Призначення представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад та підприємств (установ, організацій), уповноважених вручати повістки, здійснюється наказом відповідного керівника, який є підставою для видачі службового посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки (додаток 1-1).

За змістом пункту 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі).

Відповідно до пункту 35 Порядку № 560 представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення. Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.

За адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: через дільниці оповіщення шляхом їх виклику до таких дільниць та вручення повісток, отриманих від районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки представниками цих дільниць, та вручення повісток за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання; представниками районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад; представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки особисто або засобами зв`язку; групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, поліцейські, а також під час оповіщення мешканців багатоквартирних будинків - керівник установи (організації) або фізична особа - підприємець, яка надає послуги з управління багатоквартирними будинками, або голова правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (пункт 36 Порядку № 560).

Відповідно до пункту 37 Порядку № 560 за місцем роботи або навчання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками підприємства (установи, організації) на (у) якому (якій) він працює; представниками закладу освіти, у якому він навчається; представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), підприємства (установи, організації), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейські.

Згідно з пунктом 38 Порядку № 560 у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейські.

У районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки резервістам та військовозобов`язаним повістка вручається військовослужбовцями або працівниками таких центрів (пункт 39 Порядку № 560).

Під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським (пункт 40 Порядку № 560).

Відповідно до пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази щодо належного оповіщення позивача про виклик його за адресою: АДРЕСА_1 , на 09.00 год 25 жовтня 2024 року для проходження медичного огляду при ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До матеріалів справи додано лише копію повістки № 687065, проте відсутні докази щодо направлення, вручення цієї повістки позивачу або відмови останнього в отриманні цієї повістки.

Всупереч імперативній вимозі частини другої статті 77 КАС України ІНФОРМАЦІЯ_2 не подав доказів, які б підтвердили факт належного оповіщення позивача про виклик.

У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 285/1535/15-а викладено висновок про те, що «адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності».

Доказів того, що позивач ухилявся від явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, відповідачем не надано. Відповідач не надав правильну правову оцінку діям позивача.

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20 викладено висновок про те, що «ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Правові висновки аналогічного змісту були відображені у постановах Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справа № 813/1790/18, від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/16, від 13 жовтня 2020 року у справі № 815/2503/16, від 17 лютого 2021 року у справі № 804/1190/18».

Крім того, Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 400/4409/21 зазначив, що «визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства».

У вказаній постанові Верховний Суд при визначенні підходів до відмежування формалізму від надмірного формалізму, зокрема, наголосив на тому, що «якщо є доступ до суду, «правопорушник» доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення».

Водночас, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

При цьому відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не скористався своїм правом на спростування заявлених у справі вимог.

Під час розгляду цієї справи судом також встановлено порушення процедури, які впливають на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, у протоколі № 127 про адміністративне правопорушення від 14 січня 2025 року зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год 30 хв 15 січня 2025 року. Водночас оскаржувана постанова № 127 винесена 14 січня 2025 року, тобто позивача позбавлено можливості бути присутнім при розгляді протоколу № 127 та захищати свої права та інтереси. Відповідач, зокрема у відзиві на позовну заяву, не вказував про допущення описки у даті оскаржуваної постанови № 127. При цьому, суд не може вважати допустимим доказом надану відповідачем копію постанови № 127, оскільки зазначена постанова містить виправлення кульковою ручкою у надрукованих символах, зокрема в даті цієї постанови, а також інші відмінності від наданої позивачем копії постанови. Відповідач не скористався своїм правом на спростування доводів позивача та спростування наявних розбіжностей у постанові № 127, яка була надана позивачу, та постанові № 127, яка була подана до суду.

Суд вважає, що зазначений у протоколі факт неявки позивача безпосередньо до відповідача по повістці у сукупності з іншими зібраними у справі доказами не утворюють склад адміністративного проступку за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, про який зазначено в оскаржуваній постанові, оскільки порушень нормативно-правових актів, які поставлені ОСОБА_1 у провину, ним не допущено (докази на підтвердження таких обставин у матеріалах справи відсутні).

Всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача та відповідача, наведені в поданих до суду заявах по суті справи, були перевірені та проаналізовані судом, їм надано правову оцінку.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, якими зафіксовано адміністративне правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідач не надав і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що матеріалами справи спростовуються доводи відповідача щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_2 не підтвердив належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП, а також не довів дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог статей 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності із законом, суд дійшов висновку про необхідність скасування такої постанови із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, тому наявні правові підстави для компенсування останньому за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 7278, 90, 134, 139, 241246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову від 14 січня 2025 року № 127, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук