Справа № 160/26805/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 рокуСправа №160/26805/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №690/32-0004-01-02-01-00186520 від 04.07.2024р., -

УСТАНОВИВ:

07.10.2024р. Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» звернулося з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення№690/32-0004-01-02-01-00186520 від 04.07.2024р., прийняте відповідачем на підставі висновку Акту перевірки №581/32-00-04-01-02-01-00186520 від 06.06.2024 року, згідно з яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/перших примірників розрахунків коригування до акцизних накладних в ЄРАН встановлених статтею 231 ПКУ за жовтень 2023 року та на підставі п.120-2.1 ст.120-2 ПКУ до позивача застосовано штраф у сумі 4160,48 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі акту камеральної перевірки від 06.06.2024р. було прийняте оспорюване податкове повідомлення-рішення за яким за порушення граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних у ЄРАН за жовтень 2023р. згідно до п.120-2.1 ст.120-2 ПК України до позивача застосовано штраф у сумі 4106,48 грн. Позивач вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі помилкових та незаконних висновків акту перевірки, без урахування обставин господарської діяльності позивача, без урахування положень податкового законодавства, які передбачають пільги для платників, які не мають можливості своєчасно виконувати свої податкові зобов`язання та звільняють платника податку від відповідальності в період дії воєнного стану, а саме: позивач фактично знаходиться у м. Нікополі, починаючи з 21.07.2022р. по 31.05.2023р. і на дату звернення до суду з цим позовом, для Нікопольської міської територіальної громади визначено дату початку активних бойових дій та такі дії не завершені згідно до Наказу Мінреінтеграції №309 від 22.12.2022р. зі змінами внесеними наказом №199 від 13.07.2023р.; рішенням СМУ ДПС по роботі з ВПП №12/32-00-04-01-06 від 19.10.2022р. було визнано та підтверджено неможливість позивачем виконання своїх податкових обов`язків, в т.ч. щодо подання декларацій з акцизного податку, проте, згодом позивач листом №2023.05.05/38-6601 від 05.05.2023р. повідомив СМУ ДПС про відновлення можливості виконання податкових обов`язків з 01.04.2023р.; 03.09.2023р. набув чинності Закон №3303, яким були внесені зміни до п.69.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України згідно до якого платники податку звільняються від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію акцизних накладних у ЄРАН за умови забезпечення їх реєстрації протягом 30 календарних днів з дня набрання чинності цим Законом; позивач вживав заходів для реєстрації акцизних накладних в ЄРАН за весь період, починаючи з 24.02.2022р. та протягом 30 календарних днів з дня набрання чинності цим Законом тобто, до 03.10.2023р. (включно); на переконання позивача у нього були наявні підстави неможливості виконання свого обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних через такі підстави як можливість витоку інформації стосовно обсягів пального та місць його зберігання (з метою унеможливлення їх знищення військами рф), що передбачено Порядком №225; при цьому, позивач зазначив, що згаданим Порядком №225 не було передбачено обов`язкове подання платником податків заяви про відсутність можливості виконання платником податку податкового обов`язку, а саме розташування позивача на території, на якій ведуться бойові дії, свідчить про те, що у підприємства була відсутня можливість виконання податкового обов`язку в частині реєстрації акцизних накладних та подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового; у акті перевірки відповідачем розраховано кількість днів порушення граничного строку невірно, а саме: зазначено граничний строк 02.10.2023р., інші граничні строки такі як 14.09.2023р. та 13.10.2023р., ці неточності вплинули на правильність проведеного розрахунку, що додатково підтверджують незаконність та помилковість зробленого в акті перевірки висновку. Також позивач вказує і на відсутність його вини, як обов`язкової підстави для притягнення до відповідальності, доведення якої є обов`язком контролюючого органу згідно до вимог ст.112 ПК України, оскільки в умовах воєнного стану, постійних артилерійських та ракетних обстрілів, яким піддається Нікопольська міська територіальна громада, позивач не мав можливості своєчасно виконувати окремі податкові обов`язки, в т.ч. здійснювати своєчасну реєстрацію акцизних накладних в ЄРАН з об`єктивних причин, відтак, вважає, що вина позивача у несвоєчасній реєстрації акцизних накладних у ЄРАП протягом жовтня 2023р. відсутня. У додаткових поясненнях від 28.10.2024р. позивач зазначив, що ним акцизні накладні дійсно були зареєстровані у ЄРАН у період з 19.10.2023р. по 24.10.2023р. (тобто, після 03.10.2023р.), однак це сталося внаслідок обставин, які зазначені у позові (а.с.1-5, 83-84).

Ухвалою суду від 14.10.2024р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 13.11.2024р. у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано, зокрема, відповідача надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати копію листа позивача №2023.05.05/38-6601 від 05.05.2023р. про відновлення можливості виконання податкових обов`язків з 01.04.2023р.; надати докази правильності проведення розрахунку кількості днів порушення граничного строку реєстрації акцизних накладних з урахуванням того, що останнім днем їх реєстрації є 03.10.2023р. (стор.4 акту перевірки) та дат граничної реєстрації, які зазначені у таблиці (02.10.2023р., 14.09.2023р. та 13.10.2023р.), виходячи з вимог ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.52).

На виконання вищенаведеної ухвали суду, 28.10.2024р. через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, у якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що позивач мав право подати заяву про відсутність можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, зокрема, і щодо дотримання термінів реєстрації акцизних накладних у відповідності до п.2 Закону від 09.08.2023р. №3303-ІХ, яким було внесені зміни до п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, який набрав чинності з 03.09.2023р. Такий обов`язок позивача встановлений і пунктами 3 та 4 розділу ІІ Порядку №225.Але відповідна заява (про відсутність можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки) після 03.10.2023р. від позивача для розгляду до відповідача не надходила, а тому позивач вважається таким, що мав можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, встановлені податковим законодавством контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи. Щодо термінів реєстрації акцизних накладних, то відповідач зазначив, що граничним терміном реєстрації акцизних накладних у ЄРАН відповідно до п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ з урахуванням п.1 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону №3303-ІХ, який набрав чинності 03.09.2023р. ( 30-денний строк припадає на 02.10.2023р.), а отже, для платників податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові зобов`язання, розрахунок кількості днів порушення термінів реєстрації акцизних накладних після поновлення відповідальності за несвоєчасну реєстрацію акцизних накладних, починається з 03.10.2023р. (після дня набрання чинності Законом №3303-ІХ. Так, перший примірник зведеної акцизної накладної має були зареєстрований у ЄРАН згідно до п.п.1 п.п.229.8.10 п.229.8 ст.229 ПК України не пізніше 15 календарних днів з дня складання. Щодо відсутності в діях позивача вини відповідач повідомив, що за приписами п.109.3 ст.109 ПК України доведення вини є обов`язковим, у разі притягнення платника податків до фінансової відповідальності у випадках, передбачених пунктами 123.2-123.5 ст.123, п.124.2, 124.3 ст.124, п.125-1.2 125-1.4 ст.125-1 цього Кодексу, тоді як у згаданий перелік п.109.3 ст.109 ПК України ст.120-2.1 ст.120-2 ПК України, за якою було притягнуто позивача до відповідальності, не входить, тобто, не потребує доведення відповідачем його вини. У додаткових поясненнях від 04.11.2024р. представник відповідача послався на ті ж самі обставини та підстави, які були викладені ним і у відзиві на позов (а.с.58-62, 96-98).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.04.2025р. у зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. у щорічній відпустці у період грудень 2024р. січень 2025р., з 06.03.2025р. по 14.03.2025р. та, як наслідок, об`єктивну неможливість прийняття у цей період рішень у справах, на підставі ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд даної справи було продовжено до 08.04.2025р. (а.с.114).

Враховуючи викладене, рішення у даній справі приймається судом 08.04.2025р., тобто, у межах строку, визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті заяви.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» зареєстроване як юридична особа за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, вул. Електрометалургів, будинок 310, є платником акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, перебуває на обліку у Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, що підтверджується копією Витягу з ЄДРПОУ стосовно позивача, сформованому через підсистему «Електронний суд» та інформацією, яка міститься у акті перевірки від 06.06.2024р.(а.с.7, 10-12,86).

06.06.2024р. на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 ст.75, п.76.2 ст.76 ПК України посадовою особою контролюючого органу була проведена камеральна перевірка дотримання граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/перших примірників розрахунків коригування до акцизних накладних (далі АН/РК до АН) в ЄРАН позивачем за жовтень 2023 року, за результатами якої був складений акт №581/32-36-00-04-01-02-01-00186520 за висновками якого встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації першого примірника акцизної накладної в ЄРАН, встановлених статтею 231 ПК України, а саме: до 15 календарних днів у кількості 2574,43 л.; від 16 до 30 календарних днів у кількості 7888,21 л.; від 31 до 60 календарних днів у кількості 1799,16 л., що підтверджується змістом копії згаданого акту, наявного у справі (а.с.10-12, 75-77).

Також у згаданому акті наведено перелік шести АН/РК до АН, які позивачем були зареєстровані в ЄРАН з порушенням граничних строків, а саме:

- №729008 від 29.07.2022р. з граничним терміном реєстрації 02.10.2023р., фактичною датою реєстрації 19.10.2023р., загальний обсяг пального 1812,21 л., кількість днів порушення 17;

- №729009 від 29.07.2022р. з граничним терміном реєстрації 02.10.2023р., фактичною датою реєстрації 19.10.2023р., загальний обсяг пального 1703,40 л., кількість днів порушення 17;

- №831009 від 31.08.2022р. з граничним терміном реєстрації 02.10.2023р., фактичною датою реєстрації 20.10.2023р., загальний обсяг пального 2419,59 л., кількість днів порушення 18;

- №930007 від 30.09.2023р. з граничним терміном реєстрації 02.10.2023р., фактичною датою реєстрації 24.10.2023р., загальний обсяг пального 1953,01 л., кількість днів порушення 22;

- №8310010 від 31.08.2023р. з граничним терміном реєстрації 14.09.2023р., фактичною датою реєстрації 24.10.2023р., загальний обсяг пального 1799,16 л., кількість днів порушення 40;

- №929006 від 29.09.2023р. з граничним терміном реєстрації 13.10.2023р., фактичною датою реєстрації 24.10.2023р., загальний обсяг пального 2574,43 л., кількість днів порушення 11 про що свідчить зміст копії акту камеральної перевірки(а.с.10-12, 75-77).

Надалі, у порядку п. 86.7 ст.86 ПК України позивачем було подано заперечення на вказаний акт перевірки за №2024.06.19/40-6601/6877, за результатами розгляду яких висновки акту перевірки від 06.06.2024р. залишені без змін про що позивачеві повідомлено листом «Про розгляд Заперечень» за №3213/6/32-00-04-01-08 від 03.07.2024р., які були отримані позивачем 09.07.2024р. згідно вхідного штепмеля АТ НЗФ (а.с.14-20).

На підставі наведеного акту перевірки, посадовою особою контролюючого органу 04.07.2024р. було прийняте податкове повідомлення-рішення №690/32-00-04-01-02-01-00186520, форми «АН» за змістом якого за порушення граничних строків реєстрації АН/РК до АН в ЄРАН, встановлених ст.231 ПК України за період жовтень 2023 року, відповідно до п.120-2.2 ст.120-2 ПК України до позивача застосовано штраф у сумі 4 106 грн. 48 коп., що підтверджується копією наведеного податкового повідомлення-рішення (а.с.21-22, 79-80).

Окрім того, і зі змісту розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, що є Додатком до зазначеного податкового повідомлення-рішення, видно, що сума штрафу всього становить 4106,48 грн., по таких АН/РК до АН, які несвоєчасно зареєстровані в ЄРАН, а саме:

1) №729008 від 29.07.2022р. кількість днів затримки -17 податок 0 -10% штраф -0;

2) №729009 від 29.07.2022р. кількість днів затримки -17 податок 0 - 10% штраф -0;

3) №831009 від 31.08.2022р. кількість днів затримки -18 податок -0 - 10% штраф -0;

4) №930007 від 30.09.2023р. кількість днів затримки - 22 податок 5937,48 - 10% штраф 593,75 грн.;

5) №8310010 від 31.08.2023р. кількість днів затримки - 40 - податок 15365,06 20% штраф - 3073,01 грн.;

6) №929006 від 29.09.2023р. кількість днів затримки -11 - податок 21985,96 20% штраф 439,72 грн. (а.с.22,80-зворот).

Наведене податкове повідомлення-рішення позивачем було оскаржено до органу ДПС України шляхом подання відповідної скарги за №2024.07.12/3-6601/6877 за результатами розгляду якої органом ДПС було прийнято рішення про результати розгляду скарги за №27538/6/99-00-06-03-01-06 від 11.09.2024р. за змістом якого спірне податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарга позивача без задоволення (а.с.24-31).

Правомірність прийняття відповідачем вищенаведеного податкового повідомлення-рішення №690/32-0004-01-02-01-00186520 від 04.07.2024р., є предметом спору у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши норми чинного законодавства України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, виходячи з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 ПК України).

Пунктом 231.1 ст.231 ПК України визначено, що платник податку при ввезенні на митну територію України пального або спирту етилового, з якого сплачено акцизний податок, або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу, або реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати таку акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

У відповідності до вимог п.231.6 ст.231 ПК України передбачено, що реєстрація акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних здійснюється у такі граничні строки, а саме:

- акцизних накладних, складених при реалізації пального через паливороздавальну або оливороздавальну колонку у паливний бак транспортного засобу з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, - не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання;

- першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу;

- першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного;

- першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до акцизного складу - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою складання акцизної накладної;

- першого примірника акцизної накладної при реалізації пального з акцизного складу пересувного до паливного баку транспортного засобу, обладнання або пристрою, до місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, - протягом трьох календарних днів з дня фактичного отримання пального;

- першого примірника зведеної акцизної накладної та акцизної накладної, складеної на операції, визначені в підпункті 1 підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 цього Кодексу, - не пізніше 15 календарних днів з дня їх складання;

- акцизної накладної при ввезенні пального або спирту етилового на митну територію України - не пізніше дня, наступного за днем оформлення належним чином митної декларації;

- першого примірника акцизної накладної, що складається при вивезенні пального за межі митної території України, - протягом трьох календарних днів з дня фактичного вивезення пального за межі митної території України, що підтверджено належним чином оформленою митною декларацією;

- розрахунку коригування - не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою його складання.

За приписами пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Надалі, згідно до пункту 2 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо розвитку виробництва виноробної продукції та спрощення господарської діяльності малих виробництв виноробної продукції» від 09 серпня 2023 року №3303-ІХ (далі Закон №3303-ІХ) підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України були викладені у новій редакції.

Так, наведеними приписами було передбачено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема, реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних платниками акцизного податку акцизних накладних/розрахунків коригування, граничний термін реєстрації яких припадає на період з 24 лютого 2022 року до останнього дня місяця, в якому набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо розвитку виробництва виноробної продукції та спрощення господарської діяльності малих виробництв виноробної продукції", або зведених акцизних накладних/розрахунків коригування на загальний обсяг пального або спирту етилового, реалізованих за цей період (за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД та умовним кодом і кожним акцизним складом/акцизним складом пересувним та їх розпорядниками), за умови забезпечення їх реєстрації протягом 30 календарних днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо розвитку виробництва виноробної продукції та спрощення господарської діяльності малих виробництв виноробної продукції".

Наведені зміни, внесені Законом №3303-ІХ, набрали чинності 03.09.2023р.

А отже, із наведеного аналізу законодавства слідує, що платники акцизного податку, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язку щодо реєстрації АН/РК у ЄРАН за умови забезпечення їх реєстрації протягом 30 календарних днів, з дня набрання чинності Законом №3303-ІХ, тобто, починаючи 03.09.2023р. по 02.10.2023р. включно.

В той же час, за порушення платниками акцизного податку порядку реєстрації АН/РК до АН в ЄРАН відповідальність передбачена статтею 120-2 ПК України.

Так, у відповідності до абзаців 3, 4, 5 пункту 120-2.1 ст.120-2 ПК України встановлено, що за порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/перших примірників розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, або відсутність їх складання чи реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених за результатами проведення документальної перевірки, тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

- 2 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 2 відсотки суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації до 15 календарних днів;

- 10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, або 20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального або спирту етилового, на які не складені або не зареєстровані акцизні накладні, - у разі порушення терміну реєстрації або відсутності реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Таким чином, аналіз наведених приписів податкового законодавства свідчить про те, що у разі порушення наведених граничних термінів реєстрації АН/РК в ЄРАН, тобто, у разі реєстрації АН/РК у ЄРАН після 02.10.2023р, починаючи з 03.10.2023р., такий платник податків має нести фінансову відповідальність у вигляді застосування контролюючим органом відповідних штрафних санкцій у встановлених вище податкових законодавством розмірах.

Як встановлено судом із матеріалів справи, за заявою позивача, контролюючим органом, у порядку, визначеному п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, 19.10.2022р. було прийнято Рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за №12/32-00-04-01-06, до відновлення можливості їх виконання, що підтверджено змістом копії наведеного рішення, наявного у справі (а.с.47-48,72-73).

Надалі, 05.05.2023р. позивачем на адресу контролюючого органу було скеровано Повідомлення про відновлення можливостей виконувати свої податкові зобов`язання під час воєнного стану (п.69.1 підрозд.10 розд. ХХ ПКУ) за №2023.05.05/38-6601, яке було зареєстровано у Східному МУ ДПС по роботі з ВПП за вх. №3169/6/ЕКПП від 08.05.2023р., зі змісту якого вбачається, що позивач повідомив відповідача про те, що у АТ НЗФ відновилася можливість в повній мірі виконувати свої податкові зобов`язання, у тому числі, зокрема, щодо реєстрації ПН/РК у ЄРПН, з 01.04.2023р., про що свідчить зміст наведеного Повідомлення (а.с.74, 87-88).

А відповідно, із наведених встановлених обставин, можна дійти висновку, що у позивача як платника акцизного податку відновилася можливість реєстрації АН/РК у ЄРАН з 01.04.2023р.

Так, зі змісту наданих копій АН/РК №729008 від 29.07.2022р., №729009 від 29.07.2022р., №831009 від 31.08.2022р., №930007 від 30.09.2022р., №8310010 від 31.08.2023р., №929006 від 29.09.2023р., які є предметом спору у цій справі, а також і були предметом камеральної перевірки 06.06.2024р., вбачається що вони були зареєстровані позивачем в ЄРАН у період з 19.10.2023р. по 24.10.2023р., тобто, після 02.10.2023р., що підтверджено і копіями Квитанцій №2 про їх реєстрацію в ЄРАН та відповідає і висновкам акту перевірки від 06.06.2024р. (а.с.10-12,35-46,75-77).

Тобто, із встановлених обставин слідує, що з боку позивача за період жовтень 2023 року мало місце порушення граничних термінів реєстрації згаданих вище АН/РК до АН в ЄРАП, встановлених п.231.6 ст.231 ПК України.

Факт порушення граничних термінів реєстрації АН/РК до АН у ЄРАН також визнано і самим представником позивача у його додаткових поясненнях від 28.10.2024р. (а.с.83-зворот).

А отже, враховуючи виявлені порушення позивачем граничних термінів реєстрації АН/РК в ЄРАН за жовтень 2023 року, суд приходить до висновку, що позивач має нести фінансову відповідальність у вигляді накладення штрафних санкцій, передбачених п.120-2.1 ст.120-2 ПК України.

При цьому, судом не може бути прийняті до уваги та покладено в основу даного судового рішення аргументи позивача стосовно неможливості виконувати податковий обов`язок щодо своєчасної реєстрації АН/РК до АН в ЄРАН за жовтень 2023р., оскільки зазначені аргументи позивача спростовуються його ж Повідомленням про відновлення можливості виконувати податкові зобов`язання під час воєнного стану, поданого позивачем за №2023.05.05/38-6601, з 01.04.2023р. (а.с.74, 87-88).

Доказів подання до контролюючого органу у встановленому пунктом 4 розділу ІІ Порядку №225 від 29.11.2022р. порядку заяви у довільній формі щодо неможливості виконувати податкові обов`язки та прийняття контролюючим органом відповідного рішення про неможливість позивачем виконувати свої податкові зобов`язання після 01.04.2023р. та станом на жовтень 2023р. (така можливість передбачена згаданим пунктом), позивачем суду не надано.

А згідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку №225 передбачено, що платники податків, які не подали заяви у довільній формі та відповідні документи (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Тому, суд приходить до висновку, що вказані доводи позивача про неможливість виконувати свій податковий обов`язок лише в частині своєчасної реєстрації окремо шести АН/РК до АН в ЄРАН за жовтень 2023 року, що є предметом спору, є безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується обставин неможливості виконувати свій податковий обов`язок з приводу своєчасної реєстрації 6 АН/РК до АН в ЄРАН за жовтень 2023р. через те, що позивач фактично знаходиться у м. Нікополі та, починаючи з 21.07.2022р. по 31.05.2023р., а також і на дату звернення до суду з позовом для Нікопольської міської територіальної громади визначено дату початку активних бойових дій та такі дії не завершені згідно Наказу Мінреінтеграції №309 від 22.12.2022р. зі змінами, внесеними наказом №199 від 13.07.2023р., суд зазначає про наступне.

Так, дійсно, 22.12.2022р. Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України було прийнято Наказ №309 із назвою «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» зареєстрований у Мінюсті України 23 грудня 2023 року за №1668/39004, яким у пункті 1 розділу І визначено «Території можливих бойових дій».

До згаданого Наказу №309 систематично вносяться зміни.

Так, згідно змісту Наказу №309 зі змінами, внесеними Наказом від 22.09.2023р. №254 (чинного з 29.09.2023р. по 27.11.2023р.), куди входить спірний період жовтень 2023 року, видно, що до цього переліку територій, на яких ведуться бойові дії, у згаданий період саме Нікопольська міська територіальна громада включена не була.

Інших доказів, які б свідчили про те, що внаслідок ведення бойових дій рф у м. Нікополі у певний період часу, а саме: жовтень 2023р., було пошкоджене чи знищене майно позивача, яке б позбавляло позивача можливості зареєструвати спірні 6 АН/РК до АН в ЄРАН у встановлені законом строки вчасно, суду не надано.

До того ж, як видно зі змісту Квитанцій №2 наявних у справі спірні 6 АН/РК до АН в ЄРАН були зареєстровані позивачем саме у жовтні 2023р., а саме: у період з 19.10.2023р. по 24.10.2023р., що спростовує твердження позивача про неможливість реєстрації 6 спірних АН/РК до АН в ЄРАН у встановлені п.231.6 ст.231 ПК України терміни (а.с. 35-46).

А отже, із аналізу встановлених вище обставин слідує, що перебування Нікопольської міської територіальної громади у переліку територій, де ведуться активні бойові дії саме у жовтні 2023 року, спростовується змістом Наказом №309 зі змінами, внесеними наказом від 22.09.2023р. №254.

Тому суд приходить до висновку, що аргументи позивача у наведеній частині не можуть бути визнані судом поважними причинами, які б перешкоджали позивачеві зареєструвати 6 АН/РК до АН в ЄРАН за жовтень 2023р., що є предметом спору у цій справі, у строки, встановлені п.231.6 ст.231 ПК України, а відповідно, і не можуть бути обрані обґрунтованими підставами для визнання протиправним та скасування оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Щодо доводів позивача про відсутність його вина, як обов`язкової підстави для притягнення платника податків до відповідальності через те, що в умовах воєнного стану, постійних артилерійських та ракетних обстрілів, яким піддається Нікопольська міська територіальна громада, що перешкоджає виконувати окремі податкові обов`язки, зокрема, щодо реєстрації АН/РК в ЄРАН з об`єктивних причин, суд зазначає про таке.

Наведені обставини є загальновідомими, від згаданих дій рф потерпають не лише місто Нікополь, але й інші міста України, такі як Харків, Запоріжжя, Дніпро, Кривий Ріг та інші міста.

Як зазначив з цього приводу Верховний Суд у своїй постанові від 16.09.2024р. у справі №520/6236/23 загальні обставини (повтомаштабне вторгнення рф на територію України, систематичні повітряні тривоги та інші загальновідомі факти, пов`язані зі збройною агресією рф проти України) неможливості виконати свій податковий обов`язок вчасно повинні бути доведені таким платником податків, бути не загальновідомими, а реальними, перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із неможливістю реєстрації у ЄРПН ПН/РК з дотриманням строків, установлених законодавством, саме за жовтень 2023р. та підтверджуватися належними доказами.

Разом з тим, таких наведених доказів позивачем у позові не наведено, а судом не встановлено.

А відповідно, із аналізу наведених обставин, слід дійти висновку, що посадові особи позивача мали можливість та достатній час для виконання податкового обов`язку щодо реєстрації вищенаведених у акті перевірки від 06.06.2024р. шести АН/РК до АЕ в ЄРАН за жовтень 2023р. у встановлені законодавством строки (терміни) упродовж вересня 2023 року та до 02.10.2023р. включно.

Окрім того, є безпідставними і необґрунтованими доводи позивача з приводу того, що до нього може бути застосовано відповідальність тільки за наявності встановлення його вини контролюючим органом згідно до вимог п.112 ПК України, з огляду на те, що обов`язковість доведення вини платника податку контролюючим органом передбачена лише у разі застосування штрафних санкцій, встановлених п.123.2-123.5 ст.123, п.124.2, 124.3 ст.124, п.125-1.2 125-1.4 ст.125-1 ПК України, тобто, при застосуванні штрафу за ст.120-2.1 ст.120-2 ПК України (що мало місце у даних правовідносинах) обов`язковість доведення контролюючим органом вини платника податку не передбачено, а достатнім є лише виявлення факту такого порушення, який, у даному випадку, є підтвердженим та не заперечується позивачем.

За викладених обставин суд вважає, що застосування до позивача (за виявлене вище порушення граничних термінів реєстрації 6-ти АН/РК до АН в ЄРАН за період жовтень 2023 року) штрафу у сумі 4106,48 грн. на підставі п.120-2.1 ст.120-2 ПК України за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням є правомірним.

У відповідності до вимог ч.1, ч.4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, ч.1 ст.77 наведеного Кодексу, покладає обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Однак, у ході судового розгляду справи протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених приписів чинного податкового законодавства жодними належними, достатніми та допустимими доказами позивачем не доведена.

Не заслуговують на увагу, тому відхиляються судом, доводи позивача з приводу того, що підставою неможливості виконати свій податковий обов`язок щодо реєстрації 6-ти АН/РК до АН в ЄРАН у встановлені строки були такі обставини як можливість витоку інформації стосовно обсягів пального та місць його зберігання (з метою унеможливлення їх знищення військами рф), з огляду на те, що зазначене є лише припущеннями позивача та на підтвердження наведеного позивачем суду таких доказів надано не було.

Судом критично надається оцінка і посиланням позивача на невірний розрахунок кількості днів порушення граничних строків, оскільки, заперечуючи вірність наведених у акті, додатку до оспорюваного рішення, розрахунків, позивач у додаткових поясненнях від 28.10.2024р. погодився з правильністю зазначення відповідачем граничної дати реєстрації АН/РК в ЄРАН у таблиці акту перевірки, а відповідно, і у додатку до оспорюваного податкового повідомлення-рішення (розрахунку штрафних санкцій), де зазначена гранична дата сплати 02.10.2023р., що відповідає граничному терміну, встановленому у п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України зі змінами внесеними Законом №3303-ІХ від 09.08.2023р., який набрав чинності 03.09.2023р. (а.с.83-84).

Усі інші аргументи позивача вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги все вищевикладене та перевіривши правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення у відповідності до вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення від 04.07.2024р. прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи наведене та те, що судом не встановлено протиправності прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафу за порушення термінів реєстрації 6-ти спірних АН/РК до АН в ЄРАН, що наведені у акті перевірки від 06.06.2024р., а позивачем таких доказів суду не надано, тому суд приходить до висновку, що таке спірне податкове повідомлення-рішення визнанню протиправним та скасуванню не підлягає.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Статтями 6,7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.

За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, а тому у його задоволенні позивачеві слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Однак, виходячи з того, що у суду відсутні будь-які правові підстави для задоволення даного позову, то і судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., понесені позивачем згідно платіжної інструкції №278870 від 03.10.2024р. (а.с.8, 51) не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суб`єкта владних повноважень, виходячи з вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 229, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №690/32-0004-01-02-01-00186520 від 04.07.2024р. відмовити повністю.

Всі судові витрати покласти на позивача згідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва