Справа № 320/15062/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Черпака Ю.К.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київстар» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Київстар» до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державне підприємство «Морський торговельний порт «Південний» про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «Київстар» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення №4104-р/пк-пз від 05.03.2024 комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель;

- зобов`язати комісію Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель розглянути скаргу від 19.02.2024 № UA-2024-01-26-010862-a.b1, подану позивачем в процедурі публічних торгів, ідентифікатор закупівлі: UA-2024-01-26-010862-a, з урахуванням викладеного у мотивувальній частині постанови суду у цій справі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПрАТ «Київстар» звернулось до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Київстар» є юридичною особою, зареєстроване 03.09.1997, місцезнаходження якої: 52300, місто Кам`янське, пр. Свободи, буд. 15. Основним видом економічної діяльності товариства є: 61.20 Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку.

З`ясовано, що державним підприємством «Морський порт «Південний» було розпочато процедуру закупівлі (відкриті торги) ідентифікатор закупівлі: UA-2024-01-26-010862-a. Предмет закупівлі: класифікатор та його відповідний код: ДК 021:2015:48620000-0: Операційні системи.

Позивач виявив бажання взяти участь у такому тендері та згідно з тендерною документацією подав тендерну пропозицію.

Як видно із протоколу прийняття рішення №117-3УО від 14.02.2024 тендерну пропозицію позивача відхилено відповідно до підпункту 1 пункту 44 та підпункту 2 пункту 44 Особливостей (а.с.93).

Підставою відхилення тендерної пропозиції позивача стала невідповідність вимогам тендерної документації, а саме:

- ПрАТ «Київстар» у складі тендерної пропозиції не надало сертифікат партнерства з компанією-виробником програмної продукції, що призвело до невиконання ним вимог частини першої додатку 1 до тендерної документації «Технічна специфікація»;

- стосовно ПрАТ «Київстар» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація, передбачена пунктом 9 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа).

Позивач не погодився із таким відхиленням і 19.02.2024 подав через веб-портал уповноваженого органу до комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель скаргу про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (а.с.27-32).

Рішенням №3270-р/пк-пз від 21.02.2024 відповідач прийняв до розгляду вказану скаргу (а.с.33-34).

Рішенням від 28.02.2024 №20-29/12-314-пз перенесено розгляд скарги товариства, а також витребувано у позивача документи, які підтверджують наявність або відсутність кінцевого бенефіціарного власника ПрАТ «Київстар»; інформацію щодо обґрунтованої причини відсутності кінцевого бенефіціарного власника з урахуванням абзацу другого пункту 9 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (а.с.35-36).

Товариством подавалися додаткові пояснення на такий запит (а.с.50-52,91-92). До пояснень додали копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно ПрАТ «Київстар» станом на 19.02.2024. Наголосили, що у такому витягу зазначено, що жодна особа не відповідає критеріям визначення кінцевого бенефіціарного власника стосовно товариства позивача. Вказали, що у разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі її засновника, якщо засновник юридична особа, вноситься відмітка про зазначення у структурі власності юридичної особи обґрунтованої причини його відсутності. Зазначили, що відповідно до Закону «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» у товариства відсутні кінцеві бенефіціарні власники, через відсутність осіб, які б відповідали таким вимогам.

06.03.2024 на веб-порталі уповноваженого органу опубліковано інформацію про резолютивну частину рішення від 05.03.2024, згідно якого відмовлено позивачу у задоволенні скарги від 19.02.2024 №UA-2024-01-26-010862-a.b1 (а.с.37).

У подальшому, на веб-порталі АМКУ опубліковано повний текст рішення № 4104-р/пк-пз від 05.03.2024 про відмову у задоволенні скарги від 19.02.2024 (а.с.38-49). При цьому, стосовно першої причини відхилення (ненадання сертифікату партнерства з компанією-виробником програмної продукції), відповідач констатував, що пропозиція скаржника була неправомірно відхилена замовником з такої підстави. Тобто, відмова у задоволенні скарги пов`язана саме з відсутністю інформації в ЄДР стосовно позивача, яка передбачена пунктом 9 частини другої статті 9 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник юридична особа).

Також, у цьому рішенні АМКУ послався на інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме - у справі №761/35853/23 при розгляді і задоволенні колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора про накладення арешту, в тому числі, 47,85 % статутного капіталу ПрАТ «Київстар» у вигляді 47,85 % акцій номінальною вартістю 50,00 гривень кожна, які належать іноземній юридичній особі «VEON HOLDINGS B.V.» (Королівство Нідерландів), депозитарій цінних паперів ПАТ «Національний депозитарій України», у кримінальному провадженні стосовно кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 110-2 Кримінального кодексу України (Фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України).

Як вбачається із витягу з ЄДР стосовно ПрАТ «Київстар» станом на 31.01.2024, який подавався разом із тендерною документацією, у графі «Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи» зазначено: «жодна особа не відповідає критеріям визначення кінцевого бенефіціарного власника» (а.с.108-118).

Як видно із довідки ПрАТ «Київстар» №20 від 06.02.2024 (а.с.119), засновниками товариства є ТОВ «Сторм» (Україна, 252067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 8, здійснена державна реєстрація припинення юридичної особи) та ТОВ «Омега» (Україна, 320070, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, буд. 66, здійснена державна реєстрація припинення юридичної особи).

Вважаючи рішення №4104-р/пк-пз від 05.03.2024 комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Оскаржуване рішення є обґрунтованим.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням у статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» №3659-XII (Закон №3659-XII) Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Серед основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (стаття 3 Закону №3659-XII).

Згідно із частиною сьомою статті 6 Закону №3659-XII Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, Комісія (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, уповноважені з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені у Законі України №922-VIII «Про публічні закупівлі» (Закон №922-VIII).

За визначенням у статті 1 Закону №922-VIII:

- замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону;

- суб`єкт оскарження в органі оскарження (далі - суб`єкт оскарження) - фізична чи юридична особа, яка звернулася до органу оскарження з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи;

- орган оскарження - Антимонопольний комітет України.

Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює Комісію (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України «Про Антимонопольний комітет України». Рішення Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України (частина перша статті 18 Закону №922-VIII).

За нормами частини шістнадцятої цієї ж статті орган оскарження розглядає скаргу та приймає рішення на підставі інформації, розміщеної в електронній системі закупівель станом на момент подання скарги, та інформації, одержаної за скаргою.

За змістом частини вісімнадцятої статті 18 Закону №922-VIII за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення: 1) про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про процедури закупівлі, передбаченої цим Законом); 2) про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.

Орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає обґрунтоване рішення, в якому зазначаються: 1) висновок органу оскарження про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі; 2) висновок органу оскарження про задоволення скарги повністю чи частково або про відмову в її задоволенні; 3) підстави та обґрунтування прийняття рішення; 4) у разі якщо скаргу задоволено повністю або частково - зобов`язання усунення замовником порушення процедури закупівлі та/або відновлення процедури закупівлі з моменту попереднього законного рішення чи правомірної дії замовника (частина дев`ятнадцята статті 18 Закону №922-VIII).

За визначенням у статті 1 Закону №922-VIII тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель; тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації (пункти 31 та 32 частини першої статті 1 Закону №922-VIII).

За правилами статті 16 Закону №922-VIII Замовник вимагає від учасників процедури закупівлі подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям. Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: 1) наявність в учасника процедури закупівлі обладнання, матеріально-технічної бази та технологій; 2) наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; 3) наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів); 4) наявність фінансової спроможності, яка підтверджується фінансовою звітністю.

Загальні вимоги до тендерної документації визначені у статті 22 Закону №922-VIII.

Так, тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником разом з оголошенням про проведення конкурентних процедур закупівель в електронній системі закупівель для загального доступу шляхом заповнення полів в електронній системі закупівель. Тендерна документація не є об`єктом авторського права та/або суміжних прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (Особливості, Особливості здійснення публічних закупівель).

За приписами пункту 44 Особливостей замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, коли учасник процедури закупівлі підпадає під підстави, встановлені пунктом 47 цих особливостей.

За правилами підпункту 9 пункту 47 Особливостей замовник приймає рішення про відмову учаснику процедури закупівлі в участі у відкритих торгах та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника процедури закупівлі в разі, коли у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутня інформація, передбачена пунктом 9 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (крім нерезидентів).

Як закріплено у пункті 9 частини другої статті 9 Закону України №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа (крім юридичних осіб, зазначених у частині восьмій статті 5-1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»): прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства (підданства), а в разі, якщо кінцевий бенефіціарний власник-іноземець є громадянином (підданим) декількох країн, - усі країни його громадянства (підданства), серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), зокрема, але не виключно, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), а також повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код (для резидента) засновника юридичної особи, в якому ця особа є кінцевим бенефіціарним власником, характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу).

У разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа, вноситься відмітка про зазначення у структурі власності юридичної особи обґрунтованої причини його відсутності.

У разі зміни кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи державна реєстрація змін до відомостей про кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи проводиться протягом 30 робочих днів з дня виникнення таких змін.

За нормами статті 5-1 Закону України №361-IX «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (Закон №361-IX) юридичні особи повинні мати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або його відсутність та структуру власності.

Юридичні особи зобов`язані подавати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або про його відсутність та структуру власності для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Юридичні особи, які є засновниками (учасниками) юридичних осіб, і фізичні особи, які є засновниками (учасниками) юридичних осіб та/або здійснюють вирішальний вплив на їхню діяльність, зобов`язані надавати на запит юридичних осіб інформацію, необхідну для подання юридичною особою для внесення або актуалізації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи, а також самостійно повідомляти юридичних осіб про зміну кінцевого бенефіціарного власника та/або структури власності юридичної особи протягом 5 робочих днів з дати виникнення такої зміни.

У разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридична особа зобов`язана повідомити про це державного реєстратора під час проведення державної реєстрації створення юридичної особи, державної реєстрації включення відомостей про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Вимоги цієї статті не поширюються на політичні партії, структурні утворення політичних партій, професійні спілки, їх об`єднання, організації профспілок, передбачені статутом профспілок та їх об`єднань, творчі спілки, місцеві осередки творчих спілок, організації роботодавців, їх об`єднання, адвокатські об`єднання, адвокатські бюро, організації, що здійснюють професійне самоврядування у сфері нотаріату, релігійні організації, державні органи, органи місцевого самоврядування, їх асоціації, публічні компанії (юридичні особи, створені у формі публічного акціонерного товариства, акції яких допущені до торгів принаймні на одній фондовій біржі (регульованому ринку) з переліку іноземних фондових бірж (регульованих ринків), який формується в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, на які розповсюджуються вимоги щодо розкриття інформації про кінцевих бенефіціарних власників, рівнозначні тим, що були прийняті Європейським Союзом), державні та комунальні підприємства, установи, організації, торгово-промислові палати, державні пенсійні фонди, житлово-будівельні кооперативи, дачні (дачно-будівельні) кооперативи, садівничі та гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (товариства), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, асоціації власників житлових будинків, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, відокремлені структурні підрозділи із статусом юридичної особи (крім відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації).

У відповідності до пункту 4 розділу 10 Закону №361-IX юридичні особи, зареєстровані до набрання чинності нормативно-правовими актами, якими затверджені положення про форму та зміст структури власності і методологія визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника (крім осіб, зазначених у частині восьмій статті 5-1 цього Закону, та юридичних осіб, які подали відомості про кінцевих бенефіціарних власників та структуру власності), подають інформацію про кінцевого бенефіціарного власника в обсязі, визначеному цим Законом, та структуру власності в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», протягом шести місяців з дня набрання чинності нормативно-правовими актами, якими будуть затверджені положення про форму та зміст структури власності і методологія визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника, але не раніше 90 днів з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні.

У разі виявлення юридичною особою після набрання чинності нормативно-правовими актами, якими будуть затверджені положення про форму та зміст структури власності і методологія визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника, неповноти, неточностей чи помилок у раніше поданій державному реєстратору інформації про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи така особа протягом шести місяців з дня набрання чинності такими нормативно-правовими актами повторно подає виправлені відомості в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

19.10.2023 постановою Кабінету Міністрів України та Національного банку України №1011 затверджено Методологію визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника, яку розроблено відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 5-1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та з метою створення ефективної системи у сфері розкриття інформації про кінцевих бенефіціарних власників, удосконалення процесу визначення юридичними особами кінцевих бенефіціарних власників.

Надаючи оцінку підставам відмови у задоволенні скарги від 19.02.2024 № UA-2024-01-26-010862-a.b1, поданої позивачем в процедурі публічних торгів, ідентифікатор закупівлі: UA-2024-01-26-010862-a, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що законодавець запровадив обов`язок зазначення інформації про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не просто так, а з конкретною метою, зокрема, задля протидії відмивання коштів та фінансуванню тероризму, пошуку доходів, отриманих злочинним шляхом, виявлення інших злочинних зв`язків, у тому числі можливих зв`язків із державою-агресором тощо. У зв`язку із цим, необхідним є наявність адекватної, точної та актуальної інформації про кінцевих бенефіціарних власників юридичних осіб.

У даному випадку обов`язок наявності інформації про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи чітко передбачений положеннями пункту 9 частини другої статті 9 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у зв`язку із чим як замовник процедури закупівлі, так і відповідач правомірно розраховували на наявність такої інформації в учасника процедури закупівлі.

При цьому, у названій вище статті 9 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» закріплено, що у разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа, вноситься відмітка про зазначення у структурі власності юридичної особи обґрунтованої причини його відсутності.

Разом із тим, під обґрунтуванням слід розуміти переконливі підстави і пояснення причин, у той час як запис у такому реєстрі наступного змісту «жодна особа не відповідає критеріям визначення кінцевого бенефіціарного власника» не обґрунтовує причин відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи.

При цьому, як вірно було встановлено судом першої інстанції, в даному випадку не може бути застосований пункт 4 розділу 10 Закону №361-IX, оскільки він регулює інші правовідносини (стосовно підтвердження форми і змісту структури власності у спеціально регламентованому порядку, а також подання інформації про кінцевого бенефіціарного власника саме згідно відповідної методології) та не дозволяє позивачу не зазначати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника у ЄДР на цей час. Так само затвердження Методології визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника 19.09.2023 постановою Кабінету Міністрів України та Національного банку України №1011 не звільняє позивача від необхідності наявності у ЄДР на час винекнення спірних правовідносин інформації передбаченої пунктом 9 частини другої статті 9 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Щодо зазначення у оскаржуваному рішенні посилання на відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень про арешт акцій ПрАТ «Київстар» у ході кримінального провадження порушеного за статтею 110-2 Кримінального кодексу України також не може розцінюватися як підстава для скасування оскаржуваного рішення, тим більш позивач не усунув поданими поясненнями сумніви у обґрунтованості/необґрунтованості відсутності інформації про кінцевого бенефіціарного власника у позивача, а відповідач отримав відповідну інформацію з офіційного державного реєстру, який є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Відтак, установлені під час розгляду даної справи фактичні обставини та зроблені судом апеляційної інстанції висновки у повному обсязі спростовують наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київстар» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Черпак Ю.К.

Повний текст постанови виготовлений 04.04.2025.