Справа № 400/1892/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 р. № 400/1892/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54005,

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.05.2024 № 0-1410-UA0048763,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 01.05.2024 № 0-1410-UA0048763.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є засновником СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА «ВІДРОДЖЕННЯ». Йому на праві власності належить нежитлова будівля загальною площею 525,7 м2, яка відноситься до класу 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення, розміщені на земельній ділянці з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства», яка використовується ним у сільськогосподарській діяльності, а саме: для зберігання сільськогосподарської продукції та інвентарю, що належать йому особисто та СЕЛЯНСЬКОМУ (ФЕРМЕРСЬКОМУ) ГОСПОДАРСТВУ «ВІДРОДЖЕННЯ». Тому відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) цей об`єкт нерухомого майна звільняється від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Однак, незважаючи на це, відповідач протиправно прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення (далі ППР), яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за 2021 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 31542,00 гривні. Позивач також вказав на те, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі № 400/5782/24 вже розглядались спірні правовідносини за аналогічним ППР щодо відповідних податкових зобов`язань за 2023 рік.

У відзиві на позовну заяву від 18.03.2025 відповідач заперечив проти позову і просив в його задоволенні відмовити повністю. Відзив умотивовано тим, що за даними податкового обліку позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 05.02.2013 з визначеним видом діяльності: 03.22-ПРIСНОВОДНЕ РИБНИЦТВО (АКВАКУЛЬТУРА), в відомостях про об`єкти оподаткування якого є інформація по вищезазначений об`єкт нерухомого майна. До податкового органу позивачем надавались податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця про отримані доходи від прісноводного рибництва. Підтвердження приналежності вищенаведеної будівлі до класу споруд, визначених підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, до податкових органів не надходило. Враховуючи наведене вище, у позивача відсутня сукупність умов для надання пільги відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Правом на проведення звірки в податкових органах він не скористався. На підставі права власності та у відповідності до статті 266 ПК України позивачу сформовано оскаржуване ППР на суму 31542,00 грн, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік за вказаний вище об`єкт нерухомості. Для визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідач застосував ставки податку, встановлені Арбузинською селищною радою.

Позивач правом на подання до суду відповіді на відзив не скористався.

28.02.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також про витребування у відповідача оскаржуваного ППР.

До відзиву на позовну заяву від 18.03.2025 відповідач додав копію витребуваного доказу.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.06.2024 № 47 позивач є засновником, членом, керівником і співвласником СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА «ВІДРОДЖЕННЯ».

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2019 № 189008818 позивачу на праві власності належить нежитлова будівля, склад, об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 525,7 м2 за адресою: вул. Кропивницького, 23, с. Новокрасне, Миколаївська область.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі № 400/5782/24, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024, визнано протиправним і скасовано ППР відповідача від 15.05.2024 № 0-1410-UA0048763. Згідно з цим ППР позивачу було визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 52832,85 грн за 2023 рік щодо об`єкта нерухомого майна загальною площею 525,7 м2, який належить позивачу на праві приватної власності, і який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

01.05.2024 відповідач прийняв ППР № 0-1410-UA0048763 (форма «Ф») щодо визначення позивачу грошового зобов`язання на суму 31542,00 грн за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік щодо нежитлової будівлі загальною площею 525,7 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищенаведене ППР було надіслано контролюючим органом позивачу засобами поштового зв`язку, яке він не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується Довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 21.08.2024 до поштового відправлення № 019.

Водночас в електронний кабінет платника позивача інформація про ППР від 01.05.2024 № 0-1410-UA0048763 (форма «Ф») надійшла 29.10.2024, що підтверджується знімком з екрану вхідних документів особистого електронного кабінету платника позивача.

Вважаючи зазначене ППР протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення податку з об`єкта/об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (абзац другий підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

Таким чином, розрахунок сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, здійснюється контролюючим органом, який направляє такий розрахунок разом із ППР про сплату суми податку платнику податку.

Відповідно до абзацу першого підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з підпунктом 266.10.3 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Таким чином, контролюючий орган за місцем податкової адреси (місця реєстрації) власника нерухомості фізичної особи має право на прийняття ППР щодо визначення суми податку з нерухомого майна, відмінне від земельної ділянки у межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК України, тобто 1095 днів. Водночас база оподаткування обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та / або на підставі відповідних документів платника податків.

Суд встановив, що оскаржуване ППР про сплату позивачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельного податку, за 2021 звітний рік було складено і надіслано відповідачем позивачу згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) до поштового відправлення № 019 18.06.2024, тобто з дотриманням строків, встановлених ПК України.

Що стосується безпосередньо оскаржуваного ППР, то суд зазначає наступне.

Відповідно до підпунктів 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (у редакції, чинній до 23.02.2024, тобто у спірний період) не є об`єктами оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

У постанові від 05.12.2024 в адміністративній справі № 400/5782/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним і скасовано ППР відповідача від 15.05.2024 № 0-1410-UA0048763 про визначення податкових зобов`язань позивачу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік щодо об`єкта нерухомого майна загальною площею 525,7 м2 (тобто щодо того ж самого об`єкта оподаткування, що і в оскаржуваному ППР у цій справі), П`ятий апеляційний адміністративний суд встановив, що:

«Оскільки споруда, розташована за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, с. Новокрасне, вулиця Кропивницького, 23, фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника ФГ «ВІДРОДЖЕННЯ» (нерухомість перебуває у користуванні), а позивач є засновником та керівником цього фермерського господарства, та основними видами діяльності підприємства по КВЕД є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; допоміжна діяльність у рослинництві; післяурожайна діяльність, нерухомість за цією адресою не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України».

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2019 № 189008818 позивачу на праві власності з 15.11.2019 належить нежитлова будівля, склад, об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 525,7 м2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що у справі № 400/5782/24 позивачем був ОСОБА_1 , а відповідачем Головне управління ДПС у Миколаївській області, суд прийшов до висновку, що встановлені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 400/5782/24 юридичні факти мають преюдиціальне значення при вирішенні справи № 400/1892/25.

Оскільки правовий режим об`єкта нерухомості за реєстраційним номером 203, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у період, зокрема, з 15.11.2019 по 31.12.2023 не змінювався, тому, враховуючи встановлені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2024 у справі № 400/5782/24 обставини, вказаний об`єкт також не був об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України у 2021 році.

Відтак ППР Головного управління ДПС у Миколаївській області від 01.05.2024 № 0-1410-UA0048763 (форма «Ф») щодо визначення позивачу грошового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік щодо об`єкта нерухомості площею 525,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є протиправним.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за поданням до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який поданий фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3028,00 гривні.

З огляду на те, що позовна заява містить вимогу майнового характеру з ціною позову 31542,00 грн (?31542,00 х 1 % = ?315,42), і позовна заява подана в електронній формі, судовий збір за подання такого позову становить 968,96 грн (?3028,00х0,4х0,8=?968,96).

Платіжною інструкцією від 26.02.2025 № 0.0..1 підтверджується понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 969,00 грн, тобто позивач сплатив судовий збір на 0,04 грн більше, ніж встановлено законом.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, 968,96 грн сплаченого позивачем судового збору підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Водночас судовий збір у розмірі 0,04 грн може бути повернутий позивачу за його клопотанням за ухвалою суду.

Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 01.05.2024 № 0-1410-UA0048763 (форма «Ф») про визначення грошового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік на суму 31542 (Тридцять одна тисяча п`ятсот сорок дві) гривні 00 копійок.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (Дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 07 квітня 2025 року