Справа № 420/2190/25
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2190/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу Державної податкової служби України), Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу Державної податкової служби України), Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 03.10.2024 № 11864218/43058848 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування № 16 від 01.03.2024, поданого ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ»;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування №16 від 01.03.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У позовній заяві зазначено, що в межах здійснення звичайної господарської діяльності ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» укладено договір поставки, зокрема, з Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» () надалі «Покупець», відповідно до умов якого постачальник ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» зобов`язається поставити покупцеві ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» товари, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказує позивач, на виконання умов договору ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» відвантажив та доставив поштово-кур`єрським сервісом «Нова пошта», експрес-накладна №9001 від 02.10.2023 р., товар згідно видаткової накладної №33576 від 02.10.2023, на підставі якої сформовано та відправлено на реєстрацію в ЄРПН Податкову накладну №47 від 02.10.2023 року, яка була зареєстрована в ЄРПН 01.11.2023.

В подальшому, 01.03.2024 ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» повернув ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» частину поставленого Товару, а саме «Електросамокат Like,Bike Titan Black , потужність двигуна 1000Вт/2, діаметр коліс 10 дюймів, акумулятор 52В 18А*год; модель - TITAN» в кількості 1 шт. Доставка товару була здійснена поштово-кур`єрською сервісом «Нова пошта», експрес-накладна №4770 від 01.03.2024 року.

Позивач зазначає, що, у зв`язку з поверненням товару, у строки та порядку визначеному в п.192.1. ст.192 ПКУ ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ», як постачальник, склав розрахунок коригування № 6 від 01.03.2024 та направив його на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Однак, отримав квитанцію №1 (реєстраційний номер документа №) від 26.03.2024, відповідно до якої РК прийнято, але реєстрацію зупинено.

За твердженням позивача, ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» подано до комісії регіонального рівня пояснення разом з усіма документами, що підтверджують реальність господарської операції та якими Товариство спростовувало обставини викладені в квитанції до розрахунку коригування № 16 від 01.03.2024. Натомість, Рішенням комісії регіонального рівня про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11864218/43058848 від 03.10.2024 відмовлено у реєстрації розрахунку коригування № 16 від 01.03.2024 р.

Позивач вказує, що підставою для відмови в реєстрації спірної податкової накладної, на думку контролюючого органу, стало: «наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства». В той же час, в графі «Додаткова інформація» контролюючим органом взагалі не зазначено конкретних документів, які надані ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» з порушення законодавства, що свідчить, на думку позивача, про недотримання порядку прийняття та форми оскаржуваного рішення.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем засобами електронного зв`язку подано до Державної податкової служби України скаргу на рішення комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної, що діє у складі Головного управління ДПС в Одеській області від 03.10.2024 №11864218/43058840 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування №16 від 01.03.2024. За результатами розгляду скарги, комісією центрального рівня прийнято рішення віл 23.10.2024 № 66424/4305884/2 про залишення скарги без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

З огляду на наведене у позові, ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» вважає зазначене рішення відповідача неправомірним, що зумовило позивача звернутися за судовим захистом із даним позовом.

Позивач вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про ресстрацію/відмову в реєстрації ГІН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН. В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п. 5 цього Порядку не може бути застосована.

Як вказує позивач, в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 300/148/19 зазначається, шо при юридичній оцінці рішення про відмову в реєстрації податкової накладної суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано врахували, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено перелік документів, необхідних для її реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимоги контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимоги. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

На підставі викладеного, позивач вважає, що ним виконано вимоги квитанцій та надано необхідні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

У позові зазначено, що форма рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані. Проте, у порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення комісії контролюючого органу містять лише загальне твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) переліку документів, які, на думку відповідачів, не надані.

При цьому, за твердженням позивача, подані до контролюючого органу позивачем письмові пояснення та копії документів повністю розкривають зміст та обсяг господарських операцій та дають змогу відслідкувати суть та порядок надання послуг, не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу положень ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

З огляду на викладене у відзиві, позивач стверджує, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами у відповідності до вимог законодавства та с первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань.

На переконання позивача, вказівка в оскаржуваних рішеннях на те, що позивач не надав первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних є безпідставною, позаяк, конкретний перелік документів при надісланні квитанцій про надання пояснень щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, не витребовувався податковим органом.

Позивач вважає, що зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 у справі Ns 140/2093/18.

Позивач зауважив, що у пункті 68 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 509/4156/15-а (адміністративне провадження № К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Таким чином, позивач вважає, що, всупереч визначених в оскаржуваних рішеннях підставах їх прийняття, податковим органом у рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Окремо як на підставу обгрунтування позовних вимог позивач наводить вимоги, яким має відповідати акт індивідуальної дії як акт правозастосування, зокрема обґрунтованість та вмотивованість. Позивач вважає, що в разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним. З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критерію обґрунтованості.

Позивач зазначає, що під час вирішення даної категорії спорів не підлягають дослідженню та аналізу обставини здійснення господарських операцій, їх реальності тощо, адже спір стосується виключно дотримання процедури реєстрації ПН в ЄРПН. Тобто, в межах даної спірної ситуації, приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПКУ. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо «товарності (реальності)» господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Окрім того, на переконання позивача, дії відповідача стосовно прийняття оскаржуваних рішень, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Позивач також зазначив, що позовні вимоги щодо зобов`язання зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування № 16 від 01.03.2024 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки ними такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржених рішень, які були предметом судового контролю у межах цієї справи.

Ухвалою суду від 24.01.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду роздрукованих додатків до позовної заяви.

Ухвалою від 05.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановив учасникам справи строк для подання заяв по суті.

Відповідно до Довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками направлено та доставлено в електронний кабінет відповідачів 06.02.2025 о 01 годині 51 хвилину.

19 березня 2025 року представник відповідачів подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Головне управління ДПС в Одеській області, Державна податкова служба України не погоджуються з доводами позивача у зв`язку з наступним.

Так, у відзиві зазначається, що відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок коригування №16 від 01.03.2024 на загальну суму з урахуванням ПДВ 40 797,00 грн.

Як зазначено у відзиві, за отриманою квитанцією №1 з Єдиного вікна приймання звітності Державної податкової служби України Позивачу було повідомлено, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 Ns 1165 (зі змінами), реєстрація розрахунку коригування від 01.03.2024 №16 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. РК подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомляємо: показник «D»=.3 717%, «Рпоточ»=2796192.5 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

За твердженням представника відповідача, надалі платник податку направив засобами електронного зв`язку повідомлення №1 від 30.09.2024 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, з яким платник направив до контролюючого органу додаткові документи, у загальній кількості 10.

З покликанням на норми ст.201 Податкового кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29 грудня 2010 року, відповідач зазначив, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Детально описуючи процедуру зупинення реєстрації податкових накладних та порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідач зазначив, що відповідно до п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідач вказує, що згідно п. 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Надаючи у відзиві оцінку наданих позивачем пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Головного управління ДПС в Одеській області, відповідач зазначає, що позивачем надані банківські виписки, що ймовірно складені з порушеннями чинного законодавства, так як у зазначеному документі відсутні обов`язкові реквізити, а саме підпис надавача платіжних послуг та підпис особи, що здійснювала платіжну операцію.

Вказане, на переконання відповідача, не відповідає нормам п.51 Постанови Правління Національного Банку України від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України», а саме:

платіжні інструкції - не завірені належним чином підписами посадових та службових осіб, а отже, не відповідають приписам п.п. 5, 6 зазначеної Постанови;

не надано документів, підтверджуючих наявність виконання господарської діяльності трудовими ресурсами (штатний розпис).

Представник відповідача окремо зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ» відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платників податків на додану вартість, у зв`язку з проведенням господарських операцій з ризиковими контрагентами. Отже, система автоматизованого моніторингу оцінки ризиків автоматично зупиняє реєстрацію податкової накладної у зв`язку з відповідністю п.8 ризиковості підприємства та наявне відповідне рішення щодо ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ».

Як вказує представник відповідача, з огляду на результат проведеного моніторингу реєстрації ПН/РК, Комісією з питань зупинення податкової накладної/роз рахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято оскаржуване рішення №211864218/43058848 від 03.10.2024 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №216 від 01.03.2024.

Враховуючи наведене у відзиві, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі

Станом на 07 квітня 2025 року інших заяв по суті справи, а також додаткових доказів, клопотань з боку сторін до суду не надходило.

Відповідно до ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи наведені приписи КАС України, адміністративна справа вирішується судом 07.04.2025 в межах граничного строку, визначеного ст.258 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, з відзивом відповідача на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ» є юридичною особою. Основними видами економічної діяльності ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» є оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього (46.52) (т.1 а.с.31-32).

Відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість №583від 01.08.2019, позивач зареєстрований платником ПДВ з 01.08.2019 (т.1 а.с.33).

Суд встановив, що між ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» («Постачальник») та ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» («Покупець») укладено Договір поставки №2020/05/07-2 від 07.05.2020 (далі Договір №2020/05/07-2) (т.1 а.с.34-40).

Відповідно до п.1.1 Договору №2020/05/07-2, постачальник зобов`язується протягом строку дії цього Договору поставити та передати у власність покупцеві товар (партію товару) на підставі замовлення в кількості і в строки згідно умов цього договору та специфікації, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар згідно з умовами цього договору.

Згідно з п.3.1., 3.2. Договору №2020/05/07-2, поставка товару здійснюється постачальником на користь покупця на умовах DDP згідно правил Інкотермс-2010, але з врахуванням внутрішньодержавного характеру поставки. Постачальник здійснює доставку товару в пункт доставки товару: вул. Броварська, 150, смт Велика Димерка, Броварський район, Київська область, 07442 або за іншою погодженою сторонами адресою.

Умовами п.4.3. Договору №2020/05/07-2 визначено, що передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони визначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну суму вартості партії товару, що постачається.

Відповідно до видаткової накладної від 02.10.2023 №33576, позивач здійснив поставку товару на адресу ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на загальну вартість 109032,00 грн, в тому числі ПДВ 18172,00 грн.

02 жовтня 2023 року позивачем складено податкову накладну №47 на здійснену поставку товару на суму 109032,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 18172,00 грн. Номенклатура товару повністю узгоджується з видатковою накладною від 02.10.2023 №33576. Податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.10.2023 (т.1 а.с.74-76).

17 жовтня 2023 року ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» здійснило оплату поставленого товару на рахунок позивача у сумі 109032,00 грн, в тому числі ПДВ 18172,00 грн. У реквізитах платежу зазначено, що здійснено оплату ТМЦ згідно договору №2020/05/07-2 від 07.05.2020, накладна №33576, що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів №16113 (т.1 а.с.46).

01 березня 2024 року ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за накладною на повернення №VN0 здійснило повернення товару на загальну суму 88746,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 14791,00 грн. Серед поверненого товару міститься також Електросамокат Like, Bike Titan Black, потужність двигуна 1000Вт/2, діаметр коліс 10 дюймів, акумулятор 52В 18А*год; модель TITAN вартістю 33997,50 грн.

01 березня 2024 року у зв`язку з поверненням електросамокату, позивач склав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №47 від 02.10.2023 на суму коригування 33997,50 грн, в тому числі ПДВ 20% - 6799,50 грн (т.1 а.с.77).

Квитанцією від 26.03.2024 позивачу повідомлено, що реєстрація розрахунку коригування №16 від 01.03.2024 зупинена: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 Ns 1165 (зі змінами), реєстрація розрахунку коригування від 01.03.2024 №16 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. РК подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомляємо: показник «D»=.3 717%, «Рпоточ»=2796192.5 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (т.1 а.с.79; 130).

В подальшому, позивач надав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, №1 від 30.09.2024 (т.1 а.с.80; 127) разом з пояснення щодо господарської операції, на підставі якої позивач склав розрахунок коригування №16 від 01.03.2024 з відповідними додатками. До зазначеного повідомлення позивачем надано такі документи: пояснення щодо складення розрахунку коригування №16 від 01.03.2024, Договір поставки №2020/05/07-2 від 07.05.2020, видаткову накладну від 02.10.2023 №33576, інформаційне повідомлення про зарахування коштів 16113 від 17.10.2023, накладну на повернення №VN0 від 01.03.2024, договір поставки товарів №20/06-22-2 від 20.06.2022, видаткову накладну від ТОВ «МАКСІШОП» ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» №18524 від 02.10.2023, платіжне доручення від 05.03.2024, договір про надання послуг зі складської логістики №0107/2023-СЛ(ІК) від 01.07.2023. довіреність №07/23 від 01.07.2023 (т.1 а.с.82; 126).

За результатами розгляду наданих документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення №11864218/43058848 від 03.10.2024 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №16 від 01.03.2024 (т.1 а.с84-85; 128) в Єдиному реєстрі податкових накладних з таких підстав: надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), утому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

У зв`язку з прийнятими рішеннями про відмову у реєстрації розрахунку коригування, позивач звернувся до ДПС України зі скаргою на рішення про відмову реєстрації розрахунку коригування (т.1 а.с.86-96 ), за результатом розгляду якої ДПС України прийняло рішення про відмову у задоволенні скарги позивача та залишення в силі рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування позивача (т.1 а.с.97; 129).

Позивач вважає Рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН необґрунтованим та таким, що винесено з порушеннями діючого податкового законодавства, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За приписами п.192.1. ст.192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Відповідно до п.201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з приписами п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

11 грудня 2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1165 (набрання чинності відбулось 01.02.2020), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі Порядок №1165).

За визначенням пункту 2 Порядку №1165 ,автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно із пунктами 7 та 8 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Додатком 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема: п.1 - відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відповідно до п.10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.25 Порядку № 1165).

Як зазначено вище, пункт 1 додатку 3 до Порядку №1165 відносить до ознак ризиковості здійснення операцій наступне: обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

Отже, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає здійснена операція, чого вимагає п. 11 Порядку №1165.

Зі змісту квитанції від 13.11.2024 (т.1 а.с.28; 118) слідує, що контролюючим органом зроблено висновки про відповідність податкової накладної №46, поданою позивачем на реєстрацію в ЄРПН, п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, оскільки постачання товару/послуги 8504, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Водночас, контролюючим органом порушено принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а також норми п. 11 Порядку №1165, якими чітко передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку чи здійснена операція, чого у даному випадку зроблено не було.

Також суд зауважує, що контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вказано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація цієї податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

На переконання суду, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Суд звертає увагу, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 03.11.2021 у справі №360/2460/20, від 20.01.2022 у справі №140/4162/21, від 27.01.2022 у справі №380/2365/21, від 07.12.2022 у справі №500/2237/20), який за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

При цьому, доцільно звернути увагу також на таке.

У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року Рисовський проти України Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 року у справі №815/2985/18 (адміністративне провадження №К/9901/14651/19).

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 231.0.2018 року у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 року у справі №0940/1240/18.

Отже, з метою забезпечення визначеності у податковому правозастосуванні та зважаючи на необхідність застосування принципу належного урядування при здійсненні суб`єктами владних повноважень своїх функцій, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на пункт 1 Критеріїв ризиковості, а містить в собі вичерпний перелік документів, які необхідно подати платнику податків.

Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Незважаючи на те, що рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не є предметом розгляду в рамках даного спору, суд вважає за необхідне відзначити, що таке рішення податкового органу не містить в собі вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

При цьому, недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 (далі - Порядок №520).

Як визначено п.п.2-4 Порядку №520, рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги».

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, які платник податку, який склав податкову накладну/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, може подати для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, а саме: договори, контракти, довіреності, акти на оформлення повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, тощо.

Вжите у наведеній нормі словосполучення «може подати» свідчить про те, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним та залежить від критерію ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

Пунктом 6 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п.9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

- або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування;

- або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, наведені вище приписи законодавства, які регулюються спірні правовідносини, оцінюючи доводи сторін, суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи, за фактом повернення Електросамокату Like, Bike Titan Black, потужність двигуна 1000Вт/2, діаметр коліс 10 дюймів, акумулятор 52В 18А*год; модель TITAN вартістю 33997,50 грн. на виконання вимог ст.192 ПК України, позивач склав розрахунок коригування №16 від 01.03.2024 до податкової накладної податкової накладної №47 від 02.10.2023 на суму коригування 33997,50 грн на направив його на реєстрацію до ЄРПН.

Отримавши квитанцію про зупинення реєстрації розрахунку коригування, позивач на пропозицію контролюючого органу подав на розгляд Комісії повідомлення про надання пояснень разом з підтверджуючими документами.

Незважаючи на надані платником пояснення та копії первинних документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області прийнято оскаржуване рішення. Підставою ж для прийняття оскаржуваного позивачем рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування Комісія зазначила: надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Між тим, суд вважає такі підстави прийнятого Комісією рішення хибними та необґрунтованими, оскільки стосовно жодного конкретного із наданих платником податків первинних документів на розгляд Комісії в оскаржуваному рішенні персоніфіковано не вказано будь-якої невідповідності вимогам законодавства, та не вказано яким саме вимогам не відповідають надані платником документи, та які саме конкретно документи.

Застосована відповідачем в оскаржуваному рішенні Комісії регіонального рівня підстава для відмови у реєстрації податкової накладної позивача мала би бути конкретизована шляхом зазначення, які саме документи, що надавались ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» до контролюючого органу (із зазначенням їх реквізитів) складені з порушенням та вказівки безпосередньо на норми законодавства, які, на думку контролюючого органу, порушені при їх складанні.

Втім, в цьому випадку, відповідач лише вдався до визначення загальних підстав у своєму рішенні, без жодного дослідження як наданих документів платником в цілому в розрізі встановлення дійсних обставин наявності/відсутності у позивача права на оформлення (складання) і реєстрацію указаного вище розрахунку коригування, так і безпосередньо суті господарської операції, по якій було складено платником розрахунок коригування №16 від 01.03.2024.

Отже, за встановлених обставин справи, можна стверджувати, що фактично надані платником документи не були враховані під час прийняття оскаржуваних рішень, не розглядались та не досліджувались Комісією належним чином з метою вирішення питання щодо реєстрації поданої позивачем податкової накладної, без жодного зазначення та обґрунтування мотивів як тих, з яких було прийнято оскаржуване рішення, так і тих, з яких контролюючий орган фактично не врахував пояснення та документи, надані на пропозицію податкового органу разом з повідомленням.

Відтак, мотиви прийняття оскаржуваного рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації розрахунку коригування, правомірність якого намагається довести відповідач - ГУ ДПС в Одеській області, є хибними та спростовуються наявними у справі матеріалами та доводами позивача.

В обґрунтування правомірності прийняття рішень про відмову у реєстрації розрахунку коригування з підстав надання платником документів складених/оформлених з порушенням законодавства, ГУ ДПС в Одеській області у відзиві зазначає, що позивачем порушено норми п.51 Постанови Правління Національного Банку України від 04.07.2018 №75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України», а саме: платіжні інструкції - не завірені належним чином підписами посадових та службових осіб, а отже, не відповідають приписам п.п. 5, 6 зазначеної Постанови.

Суд спростовує вказані доводи, оскільки відповідно до п. 2 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, на яке посилається відповідач, встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України. Враховуючи, що позивач не є банківською установою, тому вимоги цієї постанови на нього не поширюються.

Дослідивши інформаційне повідомлення про зарахування коштів №16113, суд зазначає, що воно містить всі необхідні реквізити, на підставі яких можна ідентифікувати платника, отримувача, дату, суму та призначення платежу.

Суд зазначає, що надане інформаційне повідомлення про зарахування коштів є розрахунковим документом в розумінні Закону України «Про платіжні послуги», містить відбиток печатки банку та належним чином підтверджує факт оплати. Особливості сформованого бланку пояснюються тим, що документ формувався в електронному вигляді з використанням електронного підпису та печатки банку.

Суд також відхиляє твердження відповідача про те, що позивачем не надано документів, підтверджуючих наявність виконання господарської діяльності трудовими ресурсами (штатний розпис), оскільки позивачем разом з поясненнями надано підтверджуючи документи щодо організації складської логістики та наявності матеріальних ресурсів.

Суд також зауважує, що з урахуванням наявності у позивача документів, які у сукупності, поза розумним сумнівом, підтверджують факт здійснення, зафіксованої у податковій накладній №47 від 02.10.2024 господарської операції, та в подальшому складання розрахунку коригування №16 від 01.03.2024 до зазначеної податкової накладної, не доводить позицію відповідача про наявність у нього передбачених нормами чинного законодавства підстав для відмови у реєстрації цієї податкової накладної позивача.

Водночас, як встановлено під час розгляду справи, безпосередньо у самому рішенні Комісії регіонального рівня не конкретизовано, що саме платіжні інструкції та/або відсутність штатного розпису не відповідає вимогам законодавства, жодних зауважень щодо будь-якого з наданих документів та пояснень (їх недостатності, чи дефектності, чи інших недоліків) відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування позивача №16 від 01.03.2024, не зазначалось.

Посилання контролюючого органу на те, що платник податків відповідав критеріям ризиковості платника податку на додану вартість відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 (зі змінами) на момент реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платник податку (продавець), відповідав п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, і на момент розгляду справи його статус не змінився, є безпідставні, оскільки доказів прийняття такого рішення суду не надано, тобто відповідачі свого обов`язку щодо подання до суду рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості не виконали.

Суд зауважує, що єдиним правовим наслідком визнання платника податку «ризиковим» є виникнення у податкового органу права зупинити реєстрацію податкової накладної платника ПДВ, визнаного «ризиковим», жодних інших правових наслідків податковим законодавством не передбачено. Відтак, перебування платника в статусі «ризикового» чи позбавлення даного статусу не може беззаперечно свідчити про реальність чи нереальність вчинених таким платником податків господарських операцій

Аналогічні висновки викладенні у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року по справі № 160/31872/23.

Відтак, усі доводи контролюючого органу Головного управління ДПС в Одеській області викладені ним у своєму відзиві загалом вважаються неприйнятними з огляду на те, що такі не були покладені в основу прийняття оскаржуваного рішення. Іншого відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який повинен діяти у межах правового поля, законно, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, розсудливо, тощо, - не доведено, та спростовуються встановленими обставинами та наявними у справі доказами.

Зазначене, своєю чергою, ставить під сумнів обґрунтованість підстав, за яких було прийнято Комісією регіонального рівня оскаржуване рішення, та свідчить про невмотивованість й помилковість як доводів відповідача, так і безпосередньо самого оскаржуваного рішення.

Крім того, в контексті надання оцінки доводам відповідача, дослідивши надані позивачем до справи документи, суд доходить висновку, що у позивача ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» наявні правові підстави для оформлення та подання для реєстрації указаного вище розрахунку коригування за наслідком фактичного здійснення господарської операції.

Суд погоджується з позивачем, що, враховуючи послідовну практику застосування Верховним Судом норм законодавства у справах за аналогічними правовідносинами (у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а), при реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. В свою чергу, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеної у постанові від 07.12.2022 по справі №500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації розрахунку коригування, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення, визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації розрахунку коригування до зареєстрованої податкової накладної. Податковий орган не позбавлений у випадку реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування перевіряти у подальшому реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом за механізмами, визначеними положеннями Податкового кодексу України.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції, за наслідками якої складено податкову накладну/розрахунок коригування, які подано для реєстрації в ЄРПН, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація яких була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, за наслідками судового розгляду справи, суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, відтак, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 03.10.2024 №11864218/43058848 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування №16 від 01.03.2024, поданого ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ», є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування №16 від 01.03.2024, суд виходить з такого.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Відтак, з огляду на встановлену судом відсутність у контролюючого органу правових підстав для відмови у реєстрації розрахунку коригування №16 від 01.03.2024, а також виходячи з приписів п.20 Порядку №1246, суд вбачає наявними підстави для зобов`язання ДПС України з метою ефективного захисту порушеного права позивача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначений вище розрахунок коригування, датою його подання до ЄРПН.

Задоволення вказаної вимоги, на переконання суду, є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.

Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання органу ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ» №16 ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ», датою його подання.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, норми діючого законодавства, правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ» підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до платіжної інструкції від 22.01.2024 №30 (т.1 а.с.23), позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн, оскільки рішенням цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача.

У зв`язку з тим, що у позовній заяві представник позивача зазначив, що орієнтовний розмір витрат за надання правничої допомоги становить 10000 грн, однак документи на підтвердження таких витрат до суду не надані, питання про стягнення витрат на правничу допомогу разом з ухваленням рішення суду, не розглядається.

Керуючись ст.2, 72, 77, 78, 90, 120, 134, 139, 241-246, 258, 262, 295 КАС України КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області (відокремленого підрозділу Державної податкової служби України), Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 03.10.2024 №11864218/43058848 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування №16 від 01.03.2024, поданого товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ».

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ» №16 від 01.03.2024, датою його подання.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: вул. Маразліївська, буд.1/20, вхід Ф1, оф.101, м.Одеса, Одеська область, 65014.

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області, , місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, Одеська область, 65044.

Відповідач: Державна податкова служба України, , місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, Київська область, 04053.

Суддя Дмитро БАБЕНКО