Справа № 200/1421/25
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Справа№200/1421/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

27 лютого 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 26 лютого 2025 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 червня 2024 року без обмеження її максимального розміру з урахуванням проведених виплат.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

28 лютого 2025 року суд постановив ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху; надав позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску цього строку за період з 01 червня 2024 року по 25 серпня 2024 року.

10 березня 2025 року суд постановив ухвалу, якою задовольнив заяву про поновлення строку звернення до суду; визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01 червня 2024 року по 25 серпня 2024 року та поновити цей строк.

10 березня 2025 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що ГУ ПФУ в Донецькій області, здійснивши перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду від 28 березня 2024 року у справі № 200/1280/24, застосувало обмеження її максимального розміру.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач доводив, що має право на отримання пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру.

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

Відповідач зазначив, що ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 установлено, що максимальний розмір пенсії […] не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774) внесено зміни до ст. 43 Закону № 2262 та передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. […].

Законом № 1774 установлено, що вказані обмеження застосовуються до осіб не залежно від дати призначення пенсії.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на викладене відповідач доводив, що на теперішній час розмір пенсії з урахуванням надбавок, […], індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 03 липня 2018 року у справі № 554/8998/16-а та від 28 березня 2019 року у справі № 553/3616/16-а.

Нормами ст. 8 Закону № 2262 передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Інших фінансових можливостей, крім зазначених вище, для здійснення виплат головне управління не має.

Відповідно до ст. ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства, що визначено пп. пп. 20, 24 п. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України.

З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що оскільки ГУ ПФУ в Донецькій області не допустило порушення законодавства при здійсненні владних повноважень відносно позивача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

З 10 квітня 2010 року позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262), що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 16 червня 2010 року, а також матеріалами пенсійної справи № (МВС).

Так, згідно з протоколом за пенсійною справою № (МВС) від 10 квітня 2010 року під час призначення позивачу пенсії пенсійний орган виходив з такого:

вид пенсії за вислугу років;

дата звернення 03 червня 2010 року;

умови призначення вислуга років 35 (календарна 28), у розмірі 90% грошового забезпечення;

військове звання підполковник поліції;

посада заступник начальника відділу поліції;

дата і причина звільнення 09 квітня 2010 року, ст. 65 А 1 п. відставку, за віком або за станом здоров`я;

грошове забезпечення для обчислення пенсії:

- посадовий оклад 1 150,00 грн;

- оклад за військове звання 130,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 40% 512,00 грн;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі надбавка за особливі умови проходження служби 50%, премія 57,88% 1 912,03 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 3 704,03 грн;

основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 35) у розмірі 3 333,63 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

всього призначено 3 333,63 грн;

з 10 квітня 2010 року довічно.

В подальшому ГУ ПФУ в Донецькій області неодноразово проводило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , про що свідчать розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС.

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії згідно з довідкою про грошове забезпечення № 33/25-2587 від 15 листопада 2022 року, виходячи з основного розміру пенсії 90%, та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» (далі ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області») від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587 про грошове забезпечення за листопад 2019 року, виходячи з основного розміру пенсії 90%, а також здійснити виплату різниці між максимально нарахованою та фактично виплаченою пенсією з 01 грудня 2019 року по день проведення перерахунку.

13 березня 2023 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/123/23, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у здійснені перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587, відповідно до якої розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії становить 22 165,58 грн, у т.ч.: посадовий оклад 3 250,00 грн, оклад за спеціальним званням 2 200,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції 2 725,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 6 067,49 грн, премія 7 923,09 грн;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова КМУ № 988) становить 22 165,58 грн, у т.ч.: посадовий оклад 3 250,00 грн, оклад за спеціальним званням 2 200,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції 2 725,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 6 067,49 грн, премія 7 923,09 грн та здійснити виплату різниці між нарахованою та фактично виплаченою пенсією.

Рішення суду від 13 березня 2023 року набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року.

На виконання рішення суду у справі № 200/123/23 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок призначеної позивачу пенсії.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № -МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2022 року із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 3 250,00 грн;

- оклад за військове звання 2 200,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% 2 725,00 грн;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 55,63% 13 990,58 грн;

всього 22 165,58 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 22 165,58 грн;

основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 35) у розмірі 15 515,91 грн;

з урахуванням індексації 19 188,14 грн;

індексація базового ОСНП 2022 (15 515,91*0,140) 2 172,23 грн;

індексація базового ОСНП 2023 (17 688,14*0,197) 1 500,00 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

щомісячна доплата до 100 грн 0,00 грн;

50024 доплата до 100 грн індексації 01 березня 2023 року

підсумок пенсії (з надбавками) 19 188,14 грн;

7000030 підсумок пенсії

підстава перерахунку: рішення суду;

з 01 вересня 2023 року 19 188,14 грн.

05 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо невиплати пенсії (заборгованості) в повному розмірі з 01 грудня 2019 року, зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення з 01 грудня 2019 року та зупинення проведення доплати до пенсії в розмірі 2 000 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова КМУ № 713);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі рішення суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/123/23 згідно з новою довідкою про грошове забезпечення виходячи з основного розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) та провести негайно виплату (доплату) різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області поновити з 01 вересня 2023 року виплату доплати до пенсії відповідно до Постанови КМУ № 713 та провести належний перерахунок пенсії і негайно сплатити заборгованість по доплаті з 01 вересня 2023 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити відповідний перерахунок та сплату пенсії з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 року, тобто, без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Ухвалою від 06 березня 2024 року відкрито провадження у справі № 200/1280/24.

Ухвалою від 26 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії роз`єднано та виділено у самостійні провадження окремі позовні вимоги, у зв`язку з чим в межах справи № 200/1280/24 розглядалися вимоги про:

- визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо невиплати пенсії (заборгованості) в повному розмірі з 01 грудня 2019 року, зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення з 01 грудня 2019 року;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі рішення суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/123/23 згідно з новою довідкою про грошове забезпечення виходячи з основного розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) та провести негайно виплату (доплату) різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити відповідний перерахунок та сплату пенсії з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2022 від 12 жовтня 2022 року, тобто, без обмеження її максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Ухвалою від 28 березня 2024 року закрито провадження у справі № 200/1280/24 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо невиплати пенсії (заборгованості) в повному розмірі з 01 грудня 2019 року.

28 березня 2024 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/1280/24, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 , під час перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, основного розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року, виходячи з 90% сум грошового забезпечення, зазначеного у довідці ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» про розмір грошового забезпечення від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог суд відмовив.

Під час розгляду справи № 200/1280/24 суд встановив такі фактичні обставини, що знайшли відображення в рішенні від 28 березня 2024 року:

«[…]

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, […].

Позивач є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 з 10 квітня 2010 року, […].

Відповідно до повідомлення ГУ ПФУ в Донецькій області про призначення пенсії від 21 червня 2010 року вих. №3867/05 відповідно до Закону № 2262 з 10 квітня 2010 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з основним розміром пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 35).

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії по пенсійній справі № (МВС) ОСОБА_1 […]з 10 квітня 2010 року дата звернення 03 червня 2010 року; основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення (вислуга років 35).

Судом встановлено, що ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» надіслано до ГУ ПФУ в Донецькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587, яка була видана ОСОБА_1 .

Зі змісту вказаної довідки № 33/25-2587 від 15 листопада 2022 року вбачається, що розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року згідно з Постановою КМУ № 988 становить 22 165,58 грн, у т.ч.: посадовий оклад 3 250,00 грн, оклад за спеціальним званням 2 200,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції 2 725,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 6 067,49 грн, премія 7 923,09 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/123/23, яке набрало законної сили 11 липня 2023 року, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

[…]

Стосовно позовних вимог в частині відсоткового розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначеної в оновленій довідці, суд зазначив, що такі вимоги є передчасними, оскільки відповідачем рішення про перерахунок пенсії на підставі довідки від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587 не приймалося. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

16 жовтня 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою, в якій просив, зокрема, здійснити перерахунок пенсії виходячи з основного розміру 90% з доплатою 2 000,00 грн без обмеження максимального розміру та погасити відповідну заборгованість. […]

07 листопада 2023 року ГУ ПФУ в Донецькій області листом вих. № 21937-20390/А-02/8-0500/23 надало відповідь на звернення позивача, в якій роз`яснено, що […]. Відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01 липня 2021 року позивачу встановлено щомісячну доплату у розмірі 2 000,00 грн. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/123/23, […], в серпні 2023 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587. Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати збільшився більш ніж на 2 000,00 грн. Органом Пенсійного фонду повідомлено адресатові, що останньому припинено виплату щомісячної доплати по Постанові КМУ № 713 з 01 вересня 2023 року.

Крім того, вказаним листом […] пенсійний орган роз`яснив, що п. 23 Закону України від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, за якими максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення, передбаченого ст. 43 Закону № 2262. Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії граничний відсоток обчислення грошового забезпечення по пенсійних справах ([…]) обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вказано адресату, що будь-яких зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії позивача виходячи з 90% сум грошового забезпечення рішенням суду на ГУ ПФУ в Донецькій області не покладено, перерахунок проведено з урахуванням 70% сум грошового забезпечення, при цьому, виплату коштів, обчислених позивачу на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/3693/22 від 29 серпня 2022 року буде здійснено у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Відповідно до виписки з протоколу перерахунку пенсії від 01 вересня 2023 року по пенсійній справі № (МВС) ОСОБА_1 щомісячна доплата по Постанові КМУ № 713 відсутня, основний розмір пенсії складає 70% грошового забезпечення (вислуга років 35). Всього призначено пенсію (з надбавками) в розмірі 19 188,14 грн. Підстава перерахунку: рішення суду.

Тобто, після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/123/23, […], нарахований розмір пенсії із усіма надбавками склав 19 188,14 грн. […].

Отже, з протоколів за пенсійною справою позивача судом встановлено, що пенсія йому виплачується виходячи з основного розміру пенсії 70 %.

Не погодившись із зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення з 01 грудня 2019 року та обмеженням її максимальним розміром, позивач звернувся з цим позовом до суду.

[…]».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині обмеження пенсії максимальним розміром, під час розгляду справи № 200/1280/24, суд виходив з такого:

«[…]

Як встановлено судом вище, після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/123/23, […], нарахований розмір пенсії позивача із усіма надбавками склав 19 188,14 грн.

Водночас, з огляду на те, що в межах цієї справі судом визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% грошового забезпечення до 70%, при здійсненні перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, та зобов`язано здійснити відповідний перерахунок пенсії, суд зазначає, що спору щодо виплати позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром ([…]), за наслідком перерахунку з 01 грудня 2019 року виходячи з розміру 90% грошового забезпечення, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587, на час звернення позивача до суду у цій справі не існувало.

З огляду на викладене, суд вважає передчасним вимоги позивача щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром ([…]).

Отже, оскільки судовому захисту підлягають виключно порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, як передчасні.

[…]».

Рішення суду у справі № 200/1280/24 набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2024 року.

29 березня 2024 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/1780/24, яким позов ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01 вересня 2023 року;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01 вересня 2023 року.

В решті позовних вимог суд відмовив.

Рішення суду від 29 березня 2024 року набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2024 року.

На виконання судових рішень у справах № 200/1280/24 та № 200/1780/24 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок призначеної позивачу пенсії.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС пенсія позивача перерахована з 01 червня 2024 року із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 3 250,00 грн;

- оклад за військове звання 2 200,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 50% 2 725,00 грн;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 55,63% 13 990,58 грн;

всього 22 165,58 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 22 165,58 грн;

основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 35) у розмірі 19 949,02 грн;

з урахуванням доплати 27 741,88 грн;

7000010 основний розмір пенсії

індексація базового ОСНП 2022 (19 949,02*0,140) 2 792,86 грн;

7092022 індексація базового ОСНП 2022

індексація базового ОСНП 2023 (22 741,88*0,1970) 1 500,00 грн;

7092023 індексація базового ОСНП 2023

індексація базового ОСНП 2024 (24 241,88*0,0796) 1 500,00 грн;

7092024 індексація базового ОСНП 2024

щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) 2 000,00 грн;

7 щомісячна доплата ПКМУ 713

вид підвищення або надбавки до пенсії:

щомісячна доплата до 100 грн 0,00 грн;

50026 доплата до 100 грн індексації 01 березня 2024 року

підсумок пенсії (з надбавками) 27 741,88 грн;

з урахуванням максимального розміру пенсії 23 610,00 грн;

7000030 підсумок пенсії

підстава перерахунку рішення суду;

з 01 червня 2024 року 23 610,00 грн.

Таким чином, внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 , який проведений з 01 червня 2024 року на виконання судових рішень у справах № 200/1280/24 та № 200/1780/24, пенсійний орган застосував обмеження її максимального розміру.

Внаслідок перерахунку пенсії з 01 червня 2024 року її загальний розмір (з надбавками) склав 27 741,88 грн, а з урахуванням обмеження пенсії максимальним розміром 23 610,00 грн.

На час розгляду цієї справи по суті загальний розмір пенсії позивача (з надбавками) становить 29 241,88 грн, однак при виплаті пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області обмежує її максимальним розміром 23 610,00 грн, про що свідчить протокол за пенсійною справою № (МВС) від 24 березня 2025 року.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

П. п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668 максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, Законом № 3668 внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262, яку викладено в редакції Закону № 3668, а саме: «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

Згідно з п. 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774), який набрав чинності з 01 січня 2017 року, в ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262 відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що ст. 43 Закону № 2262 не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом № 1774 до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі № 813/678/18, від 10 вересня 2021 року у справі № 300/633/19, від 21 грудня 2021 у справі № 120/3552/21-а.

Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від цього правового висновку і в постанові від 07 жовтня 2022 року у справі № 640/7973/21, оскільки Законом № 3668, внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668.

Тобто, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 та положення ч. 1 ст. 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України в Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст. 17 Конституції України положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

Водночас положення ст. 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668 у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому у спірних правовідносинах пенсійний орган надав перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосував положення ст. 2 Закону № 3668.

Разом з цим Європейський суд з прав людини в п. п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку Суду, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Положеннями ст. 6 КАС встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст. ст. 1, 8, 92 Конституції України, а також на ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Крім того, у постанові від 03 листопада 2021 у справі № 360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в разі наявності колізії між двома законами, які регулюють одне і те ж коло відносин і один з них визнано неконституційним, застосуванню підлягає підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

12 жовтня 2022 року Другий сенат Конституційного Суду України прийняв рішення № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи ст. 2 Закону № 3668 зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

В п. 2 резолютивної частини цього Рішення зазначено, що приписи ст. 2 Закону № 3668 зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Зазначений шестимісячний строк сплинув 12 квітня 2023 року.

При цьому, розвиваючи юридичні позиції, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, Конституційний Суд України в Рішенні від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 вказав, що зі змісту ч. ч. 1, 2, 5 ст. 17 Конституції України у їх взаємозв`язку з ч. 1 ст. 46, ч. 1 ст. 65 Основного Закону України випливає конституційний обов`язок держави надати спеціальний юридичний статус громадянам України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, членам їхніх сімей, а також особам, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, із забезпеченням відповідно до цього статусу соціальних гарантій високого рівня. Встановлений ч. 5 ст. 17 Основного Закону України обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, поширюється як на громадян України, які безпосередньо перебувають на такій службі, так і на тих, яких звільнено з неї.

Окрім того, Конституційний Суд України в Рішенні від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022 звернув увагу на те, як витлумачено поняття юридичної визначеності в міжнародних актах та документах, згідно з якими, зокрема, «юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були зрозумілими й точними, а також, щоб їхньою метою було забезпечення передбачности ситуацій та правовідносин; юридична визначеність також означає, що держава загалом повинна додержувати взятих на себе зобов`язань щодо людей або виконувати їм обіцяне [поняття «виправданого (леґітимного) очікування»]» [Доповідь про правовладдя, ухвалена Європейською Комісією «За демократію через право» (Венеційська Комісія) на її 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), перше речення § 46, § 48]; принцип правомірних (легітимних) очікувань, за тлумаченням Венеційської Комісії, виражає ідею, що «органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених [у особи] очікувань [спеціальне Дослідження Венеційської Комісії «Мірило правовладдя», CDL-AD(2016)007, пункт II.B.5.61]. Отже, юридичну визначеність в аспекті поняття правомірних (легітимних) очікувань слід розуміти не лише як право особи розраховувати на розумну та передбачну стабільність приписів актів права, чітке розуміння юридичних наслідків застосування таких приписів, а також як право особи на розумні очікування щодо послідовності та цілісності законотворчої діяльності Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в Україні.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон № 2262.

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262 з урахуванням Рішень Конституційного Суду України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19, від 27 січня 2022 року у справі № 240/7087/20, від 20 липня 2022 року у справі № 340/2476/21, від 25 липня 2022 року у справі № 580/3451/21, від 30 серпня 2022 року у справі № 440/994/20, від 17 березня 2023 року у справі № 340/3144/21, від 25 травня 2023 року у справі № 640/10017/19, від 22 листопада 2023 року у справі № 320/1658/21, від 14 грудня 2023 року у справі № 640/15298/20, від 22 лютого 2024 року у справі № 560/8461/21, від 23 січня 2024 року у справі № 160/17347/22 та інших.

З огляду на викладене суд відхиляє аргументи пенсійного органу щодо наявності правових підстав для обмеження максимального розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років.

Також суд відхиляє заперечення відповідача, які ґрунтуються на відсутності відповідного бюджетного фінансування, оскільки відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, гарантованих державою; гарантовані законом виплати, пільги тощо не можуть бути поставлені в залежність від видатків бюджету.

Суд встановив, що внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 , який проведений з 01 червня 2024 року на виконання судових рішень у справах № 200/1280/24 та № 200/1780/24, пенсійний орган застосував обмеження її максимального розміру.

Внаслідок перерахунку пенсії її загальний розмір (з надбавками) склав 27 741,88 грн, а з урахуванням обмеження пенсії максимальним розміром 23 610,00 грн.

Суд зауважує, що рішенням суду у справі № 200/1280/24 на ГУ ПФУ в Донецькій області покладений обов`язок здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року, виходячи з 90% сум грошового забезпечення, зазначеного у довідці ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» про розмір грошового забезпечення від 15 листопада 2022 року № 33/25-2587, з урахуванням раніше виплачених сум; а рішенням суду у справі № 200/1780/24 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01 вересня 2023 року.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали у здійсненні перерахунку та виплати пенсії із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром, а також захистити його порушене право шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 червня 2024 року без обмеження її максимального розміру з урахуванням проведених виплат.

Відтак, виходячи з принципу диспозитивності адміністративного судочинства, закріпленого у ст. 9 КАС, відповідно до якого суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог; суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд не вважає за необхідне виходити за межі позовних вимог в частині періоду перерахунку, з приводу якого виник спір, (тобто з 01 червня 2024 року).

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали в обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при її перерахунку з 01 червня 2024 року на виконання рішень суду від 28 березня 2024 року у справі 200/1280/24 та від 29 березня 2024 року у справі № 200/1780/24, підлягають визнанню протиправними.

Як наслідок, для забезпечення повного та ефективного захисту порушеного права позивача на належне пенсійне забезпечення належить застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 червня 2024 року на виконання судових рішень у справах № 200/1280/24 та № 200/1780/24 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

При цьому суд зауважує, що в рамках цієї справи надає правову оцінку виключно правомірності дій пенсійного органу, які полягали в обмеженні максимального розміру пенсії позивача під час її перерахунку. Питання повноти і належності виконання пенсійним органом судових рішень у справах № 200/1280/24 та № 200/1780/24 не є предметом спору у справі, що розглядається.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн (квитанція від 26 лютого 2025 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивачем не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали в обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при її перерахунку з 01 червня 2024 року на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі 200/1280/24 та від 29 березня 2024 року у справі № 200/1780/24.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2024 року на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі 200/1280/24 та від 29 березня 2024 року у справі № 200/1780/24 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в суму 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7. Повне судове рішення складено 07 квітня 2025 року.

Суддя Т.О. Кравченко