Справа № 160/2386/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2025 рокуСправа №160/2386/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним невиплату Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області йому пенсії по втраті годувальника як дитині-сироті за період з 01.09.2019 року по 01.09.2022 року;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області виплатити йому пенсію по втраті годувальника як дитині-сироті за період з 01.09.2019 року по 01.09.2022 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , у зв`язку з чим йому було призначено пенсію по втраті годувальника. У 2018 році померла його матір ОСОБА_3 , і він продовжував отримувати пенсію по втраті годувальника як дитина-сирота. У 2018 році він вступив на навчання у Криворізький коледж Національної Металургійної академії України та продовжував отримувати пенсію по втраті годувальника. З 01.09.2019 р. йому було припинено виплату пенсії по втраті годувальника у зв`язку з тим, що його було відраховано з Криворізького коледжу Національної Металургійної академії України. Однак, він вважає, що йому мала би виплачуватись пенсія по втраті годувальника у період з вересня 2019 р. по липень 2023 р. незалежно від факту здобуття освіти. З 01.09.2022 р. йому було поновлено пенсійні виплати, які виплачувалась до 31.07.2023 р. Листом від 08.01.2025 р. відповідачем підтверджено факт не отримання ним пенсії по втраті годувальника у період з 01.09.2019 р. по 01.09.2022 р. Вказане й стало підставою для звернення до суду з позовом за захистом своїх прав та майнових інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
13.02.2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та з 07.09.2009 р. отримував пенсію у зв?язку із втратою годувальника за померлого батька ОСОБА_2 відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування". Згідно із п.3 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія у зв?язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім?ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії. Відповідно до довідки від 16.12.2019 р. №380, виданої Криворізьким коледжем Національної Металургійної академії України, позивача було відраховано з числа студентів наказом від 28.12.2018 р. №186-с/тр. У зв?язку з чим, пенсію по втраті годувальника було припинено з 01.09.2019 року.
19.08.2022 року позивачем було надано заяву з необхідними документами для поновлення виплати пенсії у разі втрати годувальника як дитині-сироті (за померлих батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ). Відповідно до наданої заяви позивачу було поновлено пенсійну виплату з 01.09.2022 року. Розмір пенсії становить 4 490,71 грн. Позивач в позовній заяві просить виплатити йому пенсію як дитині-сироті за період з 01.09.2019 р. по 31.08.2022 р., проте, заява про призначення/поновлення пенсії у зв?язку з втратою годувальника як дитині-сироті була подана 19.08.2022 р., поза межами 12-місячного строку з дня смерті годувальника (матері) (п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV), а тому відсутні правові підстави для виплати пенсії за спірний період. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 07.09.2009 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію у зв`язку із втратою годувальника за померлого батька - ОСОБА_2 відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".
23.02.2018 року Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , в якому засвідчено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №136.
Відповідно до довідки від 16.12.2019 року №380, виданої Криворізьким коледжем Національної Металургійної академії України, ОСОБА_1 було відраховано з числа студентів наказом від 28.12.2018 р. №186-с/тр.
Позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника за померлого ОСОБА_2 відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" було припинено з 01.09.2019 року.
19.08.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою для призначення/поновлення виплати пенсії у разі втратити годувальника як дитині-сироті.
З 01.09.2022 року позивачу поновлено пенсійну виплату у розмірі 4 490,71 грн.
Листом від 08.01.2025 року №0400-010307-8/4117 «Про надання інформації» на адвокатський запит представника позивача повідомлено, що з 07.09.2009 р. позивач отримував пенсію у зв?язку із втратою годувальника за померлого батька ОСОБА_2 , відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування". Згідно із довідкою від 16.12.2019 р. №380, виданої Криворізьким коледжем Національної Металургійної академії України, позивача було відраховано з числа студентів наказом від 28.12.2018 р. №186-с/тр. У зв?язку з чим, пенсію у зв?язку з втратою годувальника було припинено з 01.09.2019 року. 19.08.2022 року ОСОБА_1 надав заяву з необхідними документами для поновлення виплати пенсії у разі втрати годувальника як дитині-сироті (за померлих батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ). Відповідно до наданої заяви позивачу було поновлено пенсійну виплату з 01.09.2022 року. Пенсія виплачувалась по 31.07.2023 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.
В силу ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.
Згідно із частиною 3 статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.
У частині 2 статті 49 Закону № 1058-IV, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт (пункт 2.11 Розділ 2 Порядку).
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду (пункт 2.16 Розділ 2 Порядку).
За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт громадянина України (для громадян, які мають паспорт громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, - довідка про реєстрацію місця проживання особи, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру») (пункт 2.22 Розділ 2 Порядку).
Відповідно до пункту 1.8 Розділу І Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, з 07.09.2009 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію у зв`язку із втратою годувальника за померлого ОСОБА_2 відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до довідки від 16.12.2019 року №380, виданої Криворізьким коледжем Національної Металургійної академії України, ОСОБА_1 було відраховано з числа студентів наказом від 28.12.2018 р. №186-с/тр.
Згідно із ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї зокрема вважаються: діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.
Оскільки, ч.1 ст.38 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно, пенсію по втраті годувальника за померлого ОСОБА_2 відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" позивачу було припинено з 01.09.2019 року, у зв`язку закінчення навчального закладу (відрахуванням з числа студентів).
При цьому, позивач лише 19.08.2022 року звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення/поновлення виплати пенсії у разі втрати годувальника як дитині-сироті.
За результатами розгляду поданих документів позивачу з 01.09.2022 року було поновлено пенсію у зв`язку із втратою годувальника.
Так, як передбачено п.3 ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.02.2018 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №136.
Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення/поновлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника як дитині-сироті 19.08.2022 року, тобто, поза межами строку, установленого п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому пенсію по втраті годувальника було поновлено відповідно до ч.2 ст.49 Закону № 1058-IV протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.
Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача,
Оскільки суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо невиплати позивачу пенсії по втраті годувальника як дитині-сироті за період з 01.09.2019 року по 01.09.2022 року, то підстави для задоволення похідних позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити йому пенсію по втраті годувальника як дитині-сироті за період з 01.09.2019 року по 01.09.2022 року, відсутні.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 262 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма