Справа № 560/7386/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7386/24

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

07 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправнимм та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 17 травня 2024 року ОСОБА_1 / надалі - позивачка, апелянт/ звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 (форма "ПС") № 00/20432406 від 06.02.2024; (форма "P") № від 06.02.2024; (форма "P") № 00/20442406 від 06.02.2024.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що вона отримала податкову вимогу від 09.04.2024 №0-2201 про сплату податкового боргу у розмірі 682 559,77 грн. Із адвокатського запиту №16 від 30.04.2024 їй стало відомо, що на підставі Акту перевірки, проведеної ГУ ДПС у Хмельницькій області, відносно гр. ОСОБА_1 від 20.12.2023 №14842/22-01-24-06/ винесені податкові повідомлення-рішення: № 00/20432406 від 06.02.2024; № від 06.02.2024; № 00/20442406 з 06.02.2024. З 17.01.2019 ОСОБА_2 , як фізична особа-підприємець, припинила свою діяльність, і будь-яка перевірка її як суб`єкта господарювання за її присутності не могла бути проведена без її повідомлення.

2.1. Позивачка зауважила, що не отримувала: направлень на перевірку, наказів на перевірку, запитів про надання документів, акту перевірки, податкових повідомлень - рішень і т.п. Проведення будь-якого виду податкової перевірки суб`єкта господарювання, без повідомлення та за відсутності самого суб`єкта господарювання, порушує положення Податкового кодексу України та зумовлює протиправність результатів такої перевірки. З огляду на викладене вважала, що податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 19 листопада 2024 року рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

5. Апелянт зазначила, що 02.03.2015 вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису: 0052350. Як платник податків, Апелянт перебував на обліку у Головному управлінні ДФС у Хмельницькій області з 03.03.2015. 17.01.2019 припинено державну реєстрацію неї підприємницької діяльності. Цього ж дня було анульоване свідоцтво як платника ПДВ. Виключено з Реєстру платників єдиного податку 01.01.2017. В період здійснення господарської діяльності, податковою адресою Позивача було зазначено: АДРЕСА_1 . Однак, адреса реєстрації фактичного місце проживання ОСОБА_1 була незмінною починаючи з 13.02.2002 року, а саме: АДРЕСА_2 .

5.1. По спливу більше, ніж 3-ох років після припинення статусу фізичної особи підприємця Позивачем, контролюючим органом було ініційовано проведення документальної позапланової виїзної (а пізніше і невиїзної) податкової перевірки у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності. При цьому, надіслання всієї поштової кореспонденції, що стосується такої податкової перевірки, здійснювалося за адресою по АДРЕСА_3 , до якої Позивач станом на дату надіслання листів не мав жодного відношення. Про те, що відносно Позивача було проведено податкову перевірку, остання дізналася лише зі змісту відповіді на адвокатський запит № 16 від 30.04.2024, до якої було надано копії прийнятих в межах податкової перевірки податкових повідомлень-рішень.

5.2. За наслідками податкової перевірки, контролюючим органом було складено Акт від 20.12.2023 № 14842/22-01-24-06/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 », з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 17.01.2019 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019».

5.3. За результатами податкової перевірки, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення: № від 06.02.2024, № від 06.02.2024, № від 06.02.2024. Вважає наведені вище податкові повідомлення-рішення протиправними.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області №2913-П від 26.10.2023 призначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_4 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019.

7. Наказ про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023 та повідомлення про проведення перевірки №224/22-01-24-06 від 26.10.2023 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області направлено позивачу рекомендованим поштовим відправленням 148 з повідомленням про вручення за податковою адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 .

8. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт з повідомленням про проведення перевірки №224/22-01-24-06 від 26.10.2023 та наказом про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023 не вручено під час доставки та повернуто до Головного управління ДПС у Хмельницькій області «за закінченням терміну зберігання» 27.11.2023. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копією конверту, які повернулися на адресу відповідача.

9. Також, відповідно до пп. 20.1.2 п.20.1 ст. 20 ПК України у зв`язку з припиненням ОСОБА_1 підприємницької діяльності, відповідачем позивачу направлено запит від 26.08.2022 №2565/10/22-01-24-06 про надання засвідчених підписом та скріплених печаткою копій документів за період здійснення діяльності з 01.01.2017 по 17.01.2019 рекомендованим поштовим відправленням 686, з повідомленням про вручення за її податковою адресою АДРЕСА_4 . Вказане поштове відправлення повернуто поштовою службою на адресу Головного управління ДПС у Хмельницькій області без вручення 30.09.2022, причина повернення - у з в`язку з закінченням терміну зберігання.

10. Посадовою особою Головного управління ДПС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_4 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019, за результатами якої складено акт від 20.12.2023 №14842/22-01-24-06/ НОМЕР_1 .

11. Перевіркою встановлено наступні порушення фізичною особою ОСОБА_1 вимог податкового законодавства:

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб всього на суму 431327,40 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 357184,30 грн., за 2018 рік в сумі 74074,49 грн., за 2019 рік в сумі 68,61 грн.;

- п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, пп.1.6 п.161 підр.10 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір на суму 33309,76 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 28144,60 грн., за 2018 рік в сумі 5160,06 грн., за 2019 рік в сумі 5,1 грн.;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI ФОП в результаті заниження бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 164500,67 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 85491,95 грн., за 2018 рік в сумі 79008,72 грн., в результаті заниження бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 747730,08 грн.;

- п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України ОСОБА_1 до перевірки не надано первинних документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів.

12. Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення форми "ПС" № 00/20432406 від 06.02.2024; форми "P" № від 06.02.2024; форми "P" № 00/20442406 з 06.02.2024.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

13. Апелянтка зазначила, що 02.03.2015 вона була зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису: 0052350. Як платник податків, Апелянт перебував на обліку у Головному управлінні ДФС у Хмельницькій області з 03.03.2015. 17.01.2019 припинено державну реєстрацію неї підприємницької діяльності. Цього ж дня було анульоване свідоцтво як платника ПДВ. Виключено з Реєстру платників єдиного податку 01.01.2017. В період здійснення господарської діяльності, податковою адресою Позивача було зазначено: АДРЕСА_1 . Однак, адреса реєстрації фактичного місце проживання ОСОБА_1 була незмінною починаючи з 13.02.2002 року, а саме: АДРЕСА_2 . По спливу більше, ніж 3-ох років після припинення статусу фізичної особи підприємця Позивачем, контролюючим органом було ініційовано проведення документальної позапланової виїзної (а пізніше і невиїзної) податкової перевірки у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності. При цьому, надіслання всієї поштової кореспонденції, що стосується такої податкової перевірки, здійснювалося за адресою по АДРЕСА_3 , до якої Позивач станом на дату надіслання листів не мав жодного відношення. Про те, що відносно Позивача було проведено податкову перевірку, остання дізналася лише зі змісту відповіді на адвокатський запит № 16 від 30.04.2024, до якої було надано копії прийнятих в межах податкової перевірки податкових повідомлень-рішень. За наслідками податкової перевірки, контролюючим органом було складено Акт від 20.12.2023 № 14842/22-01-24-06/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 », з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 17.01.2019 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019». За результатами податкової перевірки, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення: № від 06.02.2024, № від 06.02.2024, № від 06.02.2024. Вважає наведені вище податкові повідомлення-рішення протиправними.

14. Відповідач вказав, що вони у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N 2755-VI він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

17. Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

18. Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

19. При цьому, положеннями п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

20. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

21. Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку.

22. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; суб`єктів господарювання мікро-, малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

23. Відповідно до п. п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

24. Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

26. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, з дотриманням норм чинного законодавства. а тому податкові повідомлення-рішення є законними та обгрунтованими, підстав для їх скасування немає.

27. З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

28. За правилами пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

29. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами підпункту 17.1.6пункту 17.1 статті 17 ПК України.

30. Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

31. Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Законодавством встановлений обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки, а платнику, в свою чергу, гарантується право оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

32. Не отримання мною наказу про проведення перевірки позбавило мене можливості реалізації свого права на ознайомлення із ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень й документів.

33. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення). Вказані підстави є самостійними підставами для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

34. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24 січня 2019 року у справі N 826/500/15, від 04 лютого 2019 року у справі N 807/242/14, від 11 липня 2019 року у справі N 804/8855/14, від 06 лютого 2020 року у справі N 821/543/16, від 27 лютого 2020 року у справі N 811/3206/15, від 03 квітня 2020 року у справі N 814/122/17, від 26 березня 2020 року у справі N 813/823/16, від 24 квітня 2020 року у справі N 0440/5997/18, від 17 червня 2020 року у справі N 807/1672/15, від 29 жовтня 2020 року у справі N 520/11034/18, від 22 грудня 2020 року у справі N 815/3151/15, від 24 грудня 2020 року у справі N 160/3053/19, від 09 лютого 2021 року у справі N 804/3329/15.

35. Відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового Кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

36. Колегія суддів зазначає, що акт перевірки апелянтка я не отримувала, в зв`язку з чим була позбавлена можливості, в тому числі, надати заперечення на такий акт.

37. Верховний Суд в постановах від 12.06.2018 року, від 20.09.2018 року у справах №№ 821/597/17, 810/1438/17 відповідно висловив правову позицію, що акт отриманий в результаті перевірки, виходячи із положень допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Рішення прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню.

38. Крім цього, колегія суддів зазначає, що положеннями п. 42.5 ст. 42 ПК України, визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

39. У разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

40. Пунктом 45.1. ст. 45 ПК України, передбачено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

41. Податковою адресою платника податків - електронного резидента (е-резидента) визнається електронна адреса, зазначена такою особою у заяві про набуття статусу електронного резидента (е-резидента).

42. Главою 6 Податкового кодексу України регламентовано загальні положення про порядок обліку платників податків.

43. Відповідно до п. 63.1. ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

44. Пунктом 63.5. ст. 63 ПК України, всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

45. Судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що станом на дату початку проведення податкових перевірок відносно ОСОБА_1 , остання мала статус фізичної особи. Не дивлячись на те, що податкова перевірка була ініційована за період діяльності фізичної особи-підприємця, станом на дату початку перевірки такий статус вже був припинений.

46. З цього приводу абзац 2 п. 45.1. ст. 45 ПК України чітко регламентує, що податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

47. Колегією суддів встановлено, що апелянт має місце проживання , починаючи з 13.02.2002 року, була визначена саме за АДРЕСА_3 .. Даний факт підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, що видана відділом реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради.

48. З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок по поданню заяв за формою № 5ДР та № 5ДРП, у зв`язку із тим, що на момент проведення податкової адреса місця її проживання не змінювалась.

49. Є слушним доводи апелянта, що після припинення статусу фізичної особи-підприємця, в особи яка колись мала такий статус, відсутня можливість вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

50. Колегія суддів також зазначає, що внаслідок надання невірної правової оцінки наведеним вище підставам, судом першої інстанції не взято до уваги суттєвого порушення відповідачем процедури проведення податкових перевірок, що є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень, прийнятих в межах такої перевірки.

51. 26.08.2022 відповідачем направлено запит про надання документів, на адресу апелянтки, за якою остання не перебувала та діяльності не здійснювала. Оскільки, поштове відправлення даного запиту було здійснено за адресою: АДРЕСА_1 , до якої позивачка станом на дату направлення такого запиту не мав жодного відношення, а тому не мала об`єктивної можливості отримати поштову кореспонденцію направлену контролюючим органом.

52. Щодо доводів апелянтки про порушення порядку проведення документальної позапланової виїзної колегія суддів зазначає наступне.

53. 21.03.2023 контролюючим органом було видано відповідний наказ та письмове повідомлення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а вже 22.03.2023 та 23.03.2023 відбувся фактичний виїзд інспекторів ДПС з метою проведення такої перевірки за адресою АДРЕСА_1 .

54. Як вбачається із положень ст. 78.4 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

55. Стаття 78.5. ПК України передбачає, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

56. Як вбачається із вищенаведеного, обов`язковою умовою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки є вручення платнику податків наказу про проведення такої перевірки в порядку визначеному ст. 42 ПК України, тобто шляхом надіслання листа.

57. Контролюючим органом до матеріалів справи не надавалися поштові документи, які б вказували на сам факт надіслання наказу про проведення документальної позапланової перевірки, а також, документи про отримання/неотримання платником податку таких документів.

58. Але навіть у випадку надання таких документів, слід врахувати, що фізично такий наказ неможливо направити платнику податків в межах одного дня, жодне поштове відправлення неможливо доставити в такі терміни (21.03. наказ прийнято, 22.03 розпочато перевірку).

59. Пунктом 79.2 ст.79 ПК України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

60. У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

61. У разі не надіслання податковим органом копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки, право на проведення документальної позапланової перевірки у відповідача не виникло.

62. Верховний Суд, приймаючи постанову від 09.02.2021 у справі № 804/3329/15, підкреслив, що за контролюючим органом закріплюється обов`язок щодо повідомлення платника про дату початку та місце проведення перевірки, а платник наділяється правом оскаржити результати такої перевірки.

63. Судом першої інстанції вірно зазначено, що реалізація такого права платника за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

64. Законодавством встановлений обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки, а платнику, в свою чергу, гарантується право оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього.

65. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою. Невиконання вимог Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки та копії наказу про проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

66. Оскільки контролюючим органом не було встановлено фактичного місцезнаходження ОСОБА_1 , останніми було складено Акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку із відсутністю за місцезнаходженням платника податків.

67. Разом з тим, як вбачається з положень абзацу 3 п. 81.2 ст. 80 ПК України, у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі.

68. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

69. В той же час жодних документів, що підтверджують факт неможливості проведення перевірки, відповідачем до матеріалів справи долучено не було.

70. Крім того, до матеріалів справи відповідачем не надано документу, що підтверджує факт надіслання на адресу апелянтки Акта про неможливість проведення перевірки у зв`язку із відсутністю за місцезнаходженням платника податків, в порядку ст. 42 ПК України, як це передбачає порядок, передбачений абз. 3 п. 81.2. ст. 80 ПК України.

71. В подальшому відповідачем було ініційовано заходи щодо розшуку фактичного місцезнаходження позивачки, зокрема, направлено запит до Національної поліції в порядку норм Закону України «Про звернення громадян».

72. Колегія суддів вказує, що наразі порядок проведення таких розшукових заходів не передбачений згідно норм ПК України, однак відповідачем не зазначено, чому ними не здійснювалися запити до уповноважених органів, які б могли надати інформацію про можливе місце проживання позивача, зокрема, це відділ реєстрації місця проживання Хмельницької міської ради, чи зокрема, отримавши витяг з Єдиного державного реєстру речових прав, з метою встановлення інших об`єктів нерухомості.

73. Однак, як вбачається із наступного, у відповідача ще станом на 2021 рік була наявна інформація щодо адреси реєстрації позивача, проте в ході організації податкової перевірки, надіслання документації відповідач здійснював за старою адресою, за якою позивач не проживала.

74. Податковим повідомленням-рішенням від 08.04.2021 № 0-2225 ОСОБА_1 було нараховано податкове зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 829 грн. 08 коп. за податковий період 2020 року.

75. Податковим повідомленням-рішенням від 08.04.2021 № 0-2225 ОСОБА_1 було нараховано податкове зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 821 грн. 51 коп. за податковий період 2020 року.

76. При цьому, в обох податкових повідомлення-рішення зазначено адреса реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

77. Крім того, направлення таких податкових повідомлень-рішень також здійснювалося на адресу АДРЕСА_3 , що підтверджується поштовим конвертом.

78. Колегія суддів вважає, що така поведінку контролюючого органу є протиправною та непослідовною, оскільки маючи інформацію про місце проживання, можливо умисно, з метою неотримання позивачем документів перевірки та надання на них заперечень, здійснював відправлення документів, що стосуються оскаржуваної перевірки за неактуальною адресою місця проживання.

79. Колегія суддів, аналізуючі вищенаведені обставини, дійшла висновку, що відповідачем не доведено

факту вручення Позивачеві наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, внаслідок

чого порядок проведення такої перевірки не відповідає положенням ст. 79 Податкового кодексу України.

80. Також відповідачем не надано до суду належних доказів направлення позивачі акту перевірки, що прийнятий за наслідками її проведення, що унеможливили подання заперечень та/або додаткових документів, що стосувалися предмету перевірки та є порушенням положень п. 86.4. ст. 86 Податкового кодексу України.

81. Із урахуванням вищенаведеного, вказані порушення є підставою для скасування актів індивідуальної дії, що були прийняті в рамках такої перевірки, однак суд першої інстанції даним обставинам не надав жодної правової оцінки, проігнорувавши аргументи позивача, помилково акцентуючись на питанні щодо обов`язку подавати зміни до відомостей про облікові дані особи.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

82. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

83. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

84. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

85. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

86. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

87. Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

88 . Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми. Таким чином, важливим є визначити, чи належним чином національні органи влади використали свою свободу повноважень, звинувативши заявника у наклепі чи зловживанні посадовим становищем. Рішення у справі Ляшко проти України (Lyashko v. Ukraine) від 10 серпня 2006 р., Заява № 21040/02, п.47.

89. Сув відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах Лобо Мачадо проти Португалії (Lobo Machado v. Portugal) і Фермьойлєн проти Бєльгії (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., Reports of Judgments and Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі Нідерост-Губер проти Швейцарії (Nidero?stHuber v. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

90. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

91. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

92. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

93. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

94. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатила при зверненні до суду судовий збір в сумі 6800 грн. / арк.спр.1/ та при подачі апеляційної скарги в сумі 8190 грн.72 коп. , а всього 14990 грн.72 коп., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправнимм та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 (форма "ПС") № 00/20432406 від 06.02.2024; (форма "P") № від 06.02.2024; (форма "P") № 00/20442406 від 06.02.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ ДПС у Хмельницької області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 14990 грн. 72 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.