Справа № 520/2679/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 р. Справа № 520/2679/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство "Національні інформаційні системи", в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 21.01.2025 за №160/5 «Про результати проведення камеральної державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1», яким тимчасово заблоковано державному реєстратору - приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Міністерством юстиції України на підставі акта перевірки від 21.01.2025 за № 269/19.1.1/25 прийнято Наказ від 21.01.2025 за №160/5, проте висновки комісії, викладені в такому акті не гуртуються на приписах чинного законодавства та наявних в матеріалах реєстраційної справи документах. Вказує, що реєстраційні дії, які були предметом перевірки комісією, здійснено позивачем відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015, Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011, на підставі документів, поданих заявником реєстраційної дії, що свідчить про незаконність оскаржуваного наказу. Уважає, що Наказ від 21.01.2025 за №160/5 в частині анулювання доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один місяць не є співмірним з порушенням, яке, на думку відповідача, вчинив позивач; відсутні відомості про негативні наслідки порушення прав та інтересів юридичних чи фізичних осіб.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано сторонам до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів (а.с. 90-92).

Представником відповідача через систему "Електронний суд" надіслано відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що Наказ від 21.01.2025 за №160/5 прийнято правомірно, з дотриманням процедури його прийняття. Доводить, що реєстраційні дії, які були предметом перевірки, здійсненні позивачем у порушення приписів чинного законодавства, без належної перевірки документів, поданих заявником, та підстав для відповідних реєстраційних дій. Не погоджується з твердженням позивача, що оскаржуваний наказ в частині анулювання доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один місяць не є співмірним з порушенням, яке вчинив позивач, оскільки акт перевірки від 21.01.2025 за № 269/19.1.1/25 містить мотиви та обґрунтування такого рішення, а право вибору стягнення за порушення порядку державної реєстрації належить органу контролю - Міністерству юстиції України, повноваження якого у відповідній сфері є дискреційними. Звертає увагу, що у зв`язку із допущеними позивачем порушеннями з власності держави вибули земельні ділянки загальною площею 135,8502 га. Крім того, оскаржуваний наказ не позбавляє позивача права вчиняти нотаріальні дії, а стосується лише обмежень щодо користування Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, як державного реєстратора. З огляду на наведене просить вимоги позову залишити без задоволення.

Державне підприємство "Національні інформаційні системи"надало пояснення у справі, у яких звертає увагу, що ДП «НАІС» є технічним адміністратором Державного реєстру прав, не уповноважене приймати владно-управлінські рішення, а лише безпосередньо їх виконує; у ДП «НАІС» відсутнє право перевірки законності рішень Міністерства юстиції України і його територіальних органів та право відмови від їх виконання, тобто ДП «НАІС» реалізує припис наказів Міністерства юстиції України у будь-якому випадку, оскільки відповідне зобов`язання для ДП «НАІС» встановлено законодавчо. З огляду на викладене просить урахувати, що ДП «НАІС» при припиненні доступу позивачу до Державного реєстру прав діяло у повній відповідності до вимог чинного законодавства України та жодним чином не порушувало прав та законних інтересів позивача.

Від позивача надійшли пояснення у справі з копіями документів на обґрунтування правомірності позовних вимог. Позивач звертає увагу, що посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що в зв`язку з проведеними реєстраційними діями з власності держави вибули земельні ділянки загальною площею 135,8502 га, не відповідає дійсним обставинам, оскільки, як свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки, кадастровий номер: :02:003:0978, є СЛОБОЖАНСЬКА СЕЛИЩНА РАДА ЧУГУЇВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, , країна реєстрації: Україна.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

За матеріалами справи до Міністерства юстиції України надійшов лист Харківської обласної прокуратури від 14.10.2024 за № 12-512 вих-24 щодо перевірки законності реєстраційних дій державного реєстратора - приватного нотаріуса ОСОБА_1 за заявою, зареєстрованою в базі даних заяв Державного реєстру прав від 23.08.2019 за №935612670.

За результатами розгляду вказаних відомостей, відповідно до статті 371 Закону № 1952-ІV та Порядку № 990, Міністерством юстиції України прийнято Наказ від 06.12.2024 за № 2952/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1» (далі - Наказ № 2952/7).

При проведенні камеральної перевірки на підставі Наказу № 2952/7в Державному реєстрі прав приватного нотаріуса ОСОБА_1 Комісією виявлено порушення у сфері державної реєстрації та складено акт за результатами камеральної перевірки від 21.01.2025 за № 269/19.1.1/25 (далі - Акт перевірки).

Відповідно до Акта перевірки, згідно з відомостями Державного реєстру прав, встановлено, що ТОВ «САНПОІНТ Україна» 19.12.2018 набуло право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н, смт Слобожанське, Балаклійське шосе, буд. 486 (загальна площа 273 кв. м. опис: будівля насосної станції літ. А-1, загальна площа 190.9 кв. м, будівля насосної станції літ. Б-1. загальна площа 68.5 кв. м, будівля для робочого інвентаря літ. В-1. загальна площа 13,6 кв. м) на підставі:

акта № 141 приймання-передачі об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Лиманського державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства від 17.12.2018, укладеного між Фондом державного майна України та ТОВ «САНПОІНТ Україна»;

договору № 294 купівлі-продажу за результатами електронного аукціону, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. 15.11.2018 за реєстровим № 6842;

додатку до Договору № 294 (перелік нерухомого майна, що входить до складу Об`єкту приватизації.

За результатом розгляду заяви про внесення змін до Державного реєстру прав від 23.08.2019 за № 35612670, поданої Бевзюком Андрієм Петровичем в інтересах ТОВ «САНПОІНТ Україна», приватним нотаріусом ОСОБА_1 прийнято рішення про внесення змін № 48382063 від 23.08.2019, на підставі якого у розділі Державного реєстру прав № 217 на об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н, смт Слобожанське, Балаклійське шосе, буд. 486 , внесені зміни, зокрема до опису об`єкта нерухомого майна додано «зимувальні споруди №№ 4, 5, 6, 7, 8, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, зимне-маточні споруди №№ 9, 10, літньо-маточні споруди №№ 19, 20, 22, 23, виросні споруди №№ 24, 25, 26, 27, 28, 29».

Згідно з відомостями Державного реєстру прав до заяви додано:

довідку про технічні характеристики об`єкта від 07.08.2019 за № 154, 155, 156, 157/08-19, видану ФОП ОСОБА_2 ;

відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.08.2019;

технічні паспорти № 154/08-19, № 155/08-19, № 156/08-19, № 157/08-19, виготовлені станом на 07.08.2019 ФОП ОСОБА_2 .

Під час перевірки встановлено, що Акт№ 141, Договір № 294 та додаток до Договору № 294 не містили відомостей про зазначені об`єкти, які були б приналежністю головної речі під час реєстрації права власності за ТОВ «САНПОІНТ Україна» на об`єкт нерухомого майна.

За висновками Акта перевірки приватним нотаріусом ОСОБА_1 порушено вимоги статей 3, 10, 18, 24 Закону № 1952-IV, пункту 12 Порядку № 1127, пункту 29 Порядку № 1141, оскільки проведено державну реєстрацію прав на підставі документів, які не давали змоги встановити зміну речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

На підставі встановлених порушень Міністерством прийнято рішення у формі Наказу від 21.01.2025 за № 160/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального - округу ОСОБА_1 » (далі також - Наказ № 160/5, оскаржуваний наказ), яким тимчасово заблоковано державному реєстратору - приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 за №1952-IV (далі також - Закон №1952-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону №1952-IVдержавна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Реєстраційна справа - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі.

Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Однією із засад державної реєстрації прав є те, що внесення відомостей до Державного реєстру прав відбувається виключно на підставах та в порядку, визначених Законом (п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону№1952-IV).

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що Державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Приписами ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено обов`язки державного реєстратора.

За змістом частин 1-5 ст.37 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до ч.6 ст.37 Закону №1952-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ», «д» і «е» п. 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених підпунктами «г» та «ґ» пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.

Процедура розгляду скарги визначена Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, якою затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1128 за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Згідно із пунктом 14 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Пунктом 9 Порядку № 1128 передбачено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Отже, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги чи задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення, зокрема про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

При прийнятті висновку Комісія повинна перевірити всі обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі, обґрунтованість заперечень.

Законодавством не передбачено вимоги щодо зазначення мотивів у рішенні уповноваженого органу про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні, а тільки його форму - наказ (частина шоста статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Однак висновок комісії з розгляду скарг, на підставі якого приймається рішення, має бути вмотивованим та містити мотиви його прийняття, оскільки тільки такий висновок дає змогу прийняти належне та обґрунтоване рішення уповноваженому органу.

Судом установлено, що підставою прийняття оскаржуваного наказу є наведені в Акті перевірки висновки комісії про порушення приватним нотаріусом ОСОБА_1 вимог статей 3, 10, 18, 24 Закону № 1952-IV, пункту 12 Порядку № 1127, пункту 29 Порядку № 1141, оскільки проведено державну реєстрацію прав на підставі документів, які не давали змоги встановити зміну речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Так, під час перевірки встановлено, що Акт № 141, Договір № 294 та додаток до Договору № 294 не містили відомостей про об`єкти нерухомого майна - «зимувальні споруди №№ 4, 5, 6, 7, 8, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, зимне-маточні споруди №№ 9, 10, літньо-маточні споруди №№ 19, 20, 22, 23, виросні споруди №№ 24, 25, 26, 27, 28, 29», які були б приналежністю головної речі під час реєстрації права власності за ТОВ «САНПОІНТ Україна» на об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі за адресою: Харківська обл., Зміївський р-н, смт Слобожанське, Балаклійське шосе, буд. 486 (загальна площа 273 кв. м. опис: будівля насосної станції літ. А-1, загальна площа 190.9 кв. м, будівля насосної станції літ. Б-1. загальна площа 68.5 кв. м, будівля для робочого інвентаря літ. В-1. загальна площа 13,6 кв. м).

Проте, відповідно до п. 1.2. Договору 294 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Лиманського державного виробничого сільськогосподарського-рибоводного підприємства, за адресою: 63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, Балаклійське шосе, 48, за результатами електронного аукціону із зниженням стартової ціни № UА-РБ-2018-09-13-000024-3 від 15.11.2018, копію якого позивачем надано до матеріалів справи, об`єкт приватизації включає в себе активи та пасиви згідно зі зведеним актом інвентаризації № 98 станом на 31.05.2018, затвердженим Фондом державного майна України від 11.07.2018, в тому числі: будівлі та споруди, пристрої та обладнання згідно з інвентаризаційним описом № 4 від 01.06.2018 «основні засоби» (риборозплідник).

За змістом інвентаризаційного опису № 4 від 01.06.2018 літньо-маточна споруда (п.4), зимувальна споруда (п.5), виросні споруди (п. 11), зимне-маточні споруди (п.13) входять до об`єкту приватизації - єдиного майнового комплексу.

Відповідно до Акта №141 приймання - передачі об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Лиманського державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства від 17.12.2018 будівлі та споруди, пристрої та обладнання згідно з інвентаризаційним описом № 4 від 01.06.2018 «основні засоби» (риборозплідник) входять до складу майнового комплексу та передані ТОВ «САНПОІНТ Україна» Фондом державного майна України.

Отже, твердження відповідача про те, що момент прийняття приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 рішення про внесення змін № 48382063 від 23.08.2019 були відсутні відомості про те, що об`єкти: «зимувальні споруди №№ 4,5,6,7,8,12,13,14,15,16,17,18, зимне-маточні споруди №№ 9,10, літньо-маточні споруди №№ 19,20,22,23, виросні споруди №№ 24,25,26,27,28,29» були приналежністю головної речі під час реєстрації права власності за ТОВ «САНПОІНТ Україна» на об`єкт нерухомого майна - єдиного майнового комплексу Лиманського державного виробничого сільськогосподарсько-рибоводного підприємства, спростовуються зазначеними вище документами, наданими до матеріалів справи.

Посилання відповідача на те, що у зв`язку із допущеними позивачем порушеннями з власності держави вибули земельні ділянки загальною площею 135,8502 га, наведене у відзиві на позовну заяву, суд до уваги не бере, оскільки зазначене не було підставою прийняття оскаржуваного наказу, в Акті перевірки не вказане.

У пункті 68 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Разом з тим, як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0978 є Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області.

Суд зауважує, що для прийняття рішення з підстав наявності у діях державного реєстратора порушення порядку державної реєстрації прав, Мін`юст має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації прав, що, в свою чергу, і є мотивом для прийняття рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Мотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства.

Тобто уповноважений орган має оцінити зміст порушень, виявлених комісією під час проведення перевірки відповідної скарги, зафіксованих в акті перевірки за результатами її проведення.

Отже, Мін`юст зобов`язаний навести підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви, за яких застосовано саме такий захід впливу та обґрунтувати строки його застосування.

Під час судового розгляду не встановлено доказів на підтвердження викладених в акті перевірки висновків про порушення приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 вимог законодавства,мотивів, за яких до позивача застосовано саме такий вид стягнення як тимчасове блокування доступу до Державного реєстру речових прав строком на 1 місяць, відповідачем не наведено.

Відповідно у цій справі відповідач, ухвалюючи спірний наказ, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, а також необґрунтовано, з огляду на що суд дійшов висновку про неправомірність Наказу Міністерства юстиції України від 21.01.2025 за №160/5 «Про результати проведення камеральної державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1» та його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідач під час розгляду справи не довів правомірності оскаржуваного наказу, позовні вимоги Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, встановлюється ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Під час звернення з позовною заявою до суду позивач сплатив судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 3028,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подачі позову).

Разом з цим позивач подав адміністративний позов з доданими до нього документами за допомогою підсистеми "Електронний суд".

В силу приписів ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подачу позову у цій справі, який містить вимогу немайнового характеру, складає 2422,40 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8), тобто при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що судом задоволено на користь позивача заявлену позовну вимогу, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Водночас, позивач має право звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору у сумі 605,60 грн (3028,00 грн - 2422,40 грн).

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького архітектора, буд. 13, м. Київ, 01001, ), третя особа - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 4, м. Київ 53, 04053, ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 21.01.2025 за №160/5 «Про результати проведення камеральної державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1», яким тимчасово заблоковано державному реєстратору - приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць.

Стягнути на користь Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.