Справа № 490/2206/25
Суддя: Шолох Л. М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/2206/25
н/п 2-а/490/90/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

31 березня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Шолох Л.М. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №57 про адміністративне правопорушення від 14.02.2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Баженов Д.В., до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому представник просив суд визнати пиротиправною та скасування постанови № 57 про адміністративне правопорушення від 14.02.2025 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.03.2025 року дану справу розподілено судді Шолох Л.М.

Вивчивши матеріали позовної позову судом встановлено таке.

Строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені ч. 3 ст. 122 КАС України та статтею 289 КУпАП, за якою строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення становить 10 днів з дня винесення постанови.

Відповідно до приписів ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданої до неї копії постанови №57, оскаржувана постанова прийнята 14 лютого 2025 року. Для оскарження цієї постанови позивач звертається до Центрального районного суду м. Миколаєва 27 березня 2025 року про що свідчить штамп вхідної кореспонденції канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва.

Тобто строк оскарження даної постанови до суду минув 24 лютого 2025 року, а адміністративний позов подано до суду 27 березня 2025 року. Як зазначає представник позивача оскаржувану постанову позивачем отримано 14 березня 2025 року у поштовому відділенні, а тому строки на її оскарження не вважає порушеними. Однак при цьому ані позивачем ані його представником до позову не додано доказів отримання оскаржуваної постанови №57 від 14.02.2025 року саме 14.03.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову № 57 за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яку складено на ОСОБА_1 , при цьому позов поданий від імені Виглядал Юрія. Оскільки, відсутня інформація, щодо «по батькові» позивача, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України останньому необхідно подати копію паспорта для встановлення особи.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 (провадження №11-1287апп18), відійшла від попередній висновків ВСУ викладених у постанові 13 грудня 2016 року (провадження №21-1410а16) та зробила висновок відповідно до якого, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закон України «Про судовий збір» №3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви в електронній формі 0,8 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (484,48 грн).

Спеціальним законом, що визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» №3674-VI.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону передбачено сплату судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою в розмірі 0,8 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 484,48 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність недоліків позовної заяви, а саме не надання позивачем документу про оплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI.

За такого, позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту адміністративного позову слідує, що предметом спору у цій справі є визнання постанови протиправною та її скасування. У додатках до позову, серед іншого, вказано, що позивачем надано копію постанови про адміністративне правопорушення № 57, яку позивач отримав поштовим зв`язком 14 березня 2025 року.

Однак, відповідно до матеріалів справи, підтверджень, щодо отримання постанови саме 14 березня 2025 позивачем не надано.

Отже, позивачем не виконано вимоги статті 161 КАС України та не надано підтверджень отримання постанови поштовим зв`язком саме 14 березня 2025 року, протиправність якої є предметом спору у цій справі.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що позовну заяву відповідно до частини першої статті 169 КАС України слід залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків, а саме сплатити судовий збір у зазначеному вище розмірі, надати належним чином завірену копію паспорта, для встановлення особи позивача та докази отримання постанови поштовим зв`язком саме 14.03.2025 року.

Керуючись статями 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №57 про адміністративне правопорушення від 14.02.2025 року - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу про його право протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути інші недоліки, що зазначені в даній ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз`яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду з позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Шолох