Справа № 500/5024/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/5024/24 пров. № А/857/4356/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Глушка І.В.

суддів Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року (ухвалене суддею Подлісна І.М., в м. Тернопіль, о 11 год. 15 хв., повний текст складено 24 грудня 2024 року) у справі № 500/5024/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2024 року, ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ № 11-С від 08.03.2024 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповного з`ясування обставин справи та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зазначає, що дисциплінарне порушення ОСОБА_1 полягає не в тому, що вона не зареєструвала закордонний формуляр в журналі реєстрації, а в тому, що при опрацюванні звернення ОСОБА_2 , яке надійшло через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України не перевірила чи такий формуляр надходив до Головного управління і чи він зареєстрований у журналі обліку формулярів для закордонних установ. Відповідно до п. 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (додаток 2), затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (із змінами) (далі - Порядок) при опрацюванні звернення від ОСОБА_2 не перевірила чи він звертався із заявою щодо оформлення формуляру зв`язку і чи така заява зареєстрована у журналі обліку формулярів для закордонних установ. Зазначений журнал ведеться у відділі обслуговування громадян №10 (сервісний центр) управління обслуговування громадян, в якому працює позивачка. У відділі методології та організації роботи з обслуговування громадян управління обслуговування громадян у журналі обліку формулярів для закордонних установ реєструються формуляри зв`язку, які надійшли безпесередньо з Пенсійного фонду України із супровідним листом. В обох цих журналах інформація щодо ОСОБА_2 відсутня. Суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що електронне звернення ОСОБА_2 мали перевіряти спеціалісти відділу методології та організації роботи з обслуговування громадян управління обслуговування громадян, зокрема ОСОБА_3 . Зазначена посадова особа бере в роботу всі види звернень, які надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код 19001) через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України та за територіальною приналежністю заявника направляє керівникам сервісних центрів для розподілу між спеціалістами. Керівник сервісного центру ( ОСОБА_4 ) накладає резолюцію та розподіляє звернення громадян серед спеціалістів центру, які зобов`язані опрацьовувати ці звернення. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 18 січня 2023 року на посаді головного спеціаліста відділу обслуговування громадян № 10 (сервісний центр) управління обслуговування громадян.

18.10.2023 ОСОБА_2 звернувся за призначенням пенсії через вебпортал.

Пенсію призначено з 15.08.2023 року за принципом єдиної черги звернень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області. Перевірено пенсійну справу та передано для обробки виплати спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області.

ОСОБА_1 , здійснено прийом даних документів для призначення пенсій від через вебпортал.

Провівши оцінку завантажених документів в електронній пенсійній справі, встановлено, що у пенсійній справі наявна копія формуляра CZ/UA 205 від 20.12.2021 року без супровідного листа, достовірність якої викликає сумніви.

Ідентифікаційний номер застрахованої особи в Чеській Республіці , який зазначений у формулярі CZ/UA 205, що міститься у пенсійній справі ОСОБА_2 , значиться також у формулярі ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - формуляр CZ/UA 205 від 20.12.2021 року.

Штамп вхідної кореспонденції ПФУ за № 1207/10 від 14.01.2022, який міститься на формулярі про підтвердження страхового стажу ОСОБА_2 , значиться і на формулярах що містяться у наступних електронних пенсійних справах: ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ); ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ); ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

У журналі обліку формулярів для закордонних установ, який ведеться у Відділі методології, інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.

На підставі службової записки заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 12.12.2023 №2/01-16 комісією, створеною відповідно до наказу Головного управління від 14 грудня 2023 року №508 «Про створення комісії» проведено в управлінні обслуговування громадян Головного управління перевірку подання формулярів, які підтверджують стаж, набутий на території іноземних держав, у відповідності до діючих міжнародних договорів (угод), укладених Україною з іншими країнами у сфері пенсійного забезпечення, для призначення пенсії та перевірки електронних пенсійних справ одержувачів пенсій з ознакою «міжнародна», на відповідність вимогам постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами) про що 05 січня 2024 року складено довідку та доповідною запискою заступника начальника Головного управління від 17.01.2024 №1/01-16 проінформовано начальника Головного управління.

Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19 січня 2024 року №1-с «Про порушення дисциплінарного провадження» порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 ..

Розглянувши наявні матеріали дисциплінарної справи, керуючись Законом України «Про державну службу», Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039, Дисциплінарна комісія встановила наявність у діях головного спеціаліста відділу обслуговування громадян № 10 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» та рекомендувала застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

За результатами розгляду подання Дисциплінарної комісії наказом начальника Головного управляння №11-с від 08.03.2024 до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Не погодившись із накладеним дисциплінарним стягненням, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час опрацювання електронного звернення громадянина ОСОБА_2 позивачем було дотримано всіх вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій. В електронному зверненні громадянина ОСОБА_2 були усі необхідні документи для ідентифікації заявника. Документи для ідентифікації були читабельні та правильно скановані. Службова перевірка проведена не в повному обсязі, у зв`язку з чим особи, які вчинили дисциплінарний, чи будь який інший проступок, були приховані цим дисциплінарним провадженням. Накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани є необґрунтованим і незаконним.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про державну службу» (далі - Закон № 889 -VIII, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) є спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно з приписами статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

В силу положень частини першої статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

За приписами частини третьої статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктом 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною першою статті 67 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з частинами першою, десятою, одинадцятою статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Частинами першою, другою статті 74 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 77 Закону № 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням). Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначена Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок №1039).

Згідно з пункту 7 Порядку №1039 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється Дисциплінарна комісія.

Відповідно до пункту 31 Порядку №1039 передбачено, що Комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Пояснення надається в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до пункту 33 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця

Пунктом 35 Порядку №1039 визначено, що комісія, дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.

Судом встановлено, що 01 березня 2024 року позивачу було надано для ознайомлення матеріали дисциплінарної справи відповідно до ст. 76 Закону України «Про державну службу». Під час ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи було виявлено, що у поданні №8 Дисциплінарної комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28 лютого 2024 року було описано, що позивачем було опрацьовано електронне звернення, яке надійшло через вебпортал від громадянки ОСОБА_8 . Даного звернення позивач не опрацьовувала, про що зазначила на аркуші ознайомлення.

06 березня 2024 року на адресу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивачем було направлено пояснення- заперечення, про те, що вона справу громадянки ОСОБА_8 не опрацьовувала.

08 березня 2024 року позивача було ознайомлено з наказом про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Із даним наказом вона не погодилась, про що зробила відмітку. Того ж дня позивачу стало відомо, що Дисциплінарною комісією 07 березня 2024 року було внесено зміни до Подання №8 від 28.02.2024 року, в якому зазначено, що нею було опрацьовано звернення на призначення пенсії від громадянина ОСОБА_2 , яке надійшло через вебпортал. З даними змінами позивача не було ознайомлено у встановленому порядку і не було надано можливості надати по даному факту пояснення.

З матеріалів дисциплінарної справи, а саме доповідної записки вбачається, що порушення працівників Пенсійного фонду України полягало у прийнятті, реєстрації та перевірці закордонних формулярів.

Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №13-1 від 30.07.2015 (далі - Положення) визначає організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до територіальних органів Пенсійного фонду України (далі - органи Пенсійного фонду), у тому числі за допомогою засобів технічних засобів електронних комунікацій, відповідно до вимог Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Органи Пенсійного фонду зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення.

Прийом та обслуговування осіб органами Пенсійного фонду забезпечуються спеціалістами, до функціональних обов`язків яких належить зазначене питання (далі - сервісний центр).

Схема дій спеціаліста сервісного центру наведена у додатку 2 до цього Положення, зокрема виконує операції, зазначені в пункті 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 заява про призначення може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Відповідно до Положення про управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, затвердженого Наказом Головного управління №163 від 21.04.2023, Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює прийом заяв (формування заяви про призначення, перерахунок тощо) пенсії в електронному вигляді, з документами, передбаченими Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846, Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12.03.2008 №200/14891, їх реєстрацію, перевірку правильності оформлення та відповідності викладених відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, сканування наданих документів та їх завіряє за допомогою ЕЦП, здійснює передачу їх для опрацювання структурним підрозділам відповідно до їх функціональних повноважень.

Згідно пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (додаток 2), затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (із змінами) зазначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Судом встановлено, що облік закордонних формулярів та журнал реєстрації ведеться спеціалістами відділу методології, що не заперечує відповідач у апеляційній скарзі.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з етапів опрацювання електронного звернення ОСОБА_2 вбачається, що першим спеціалістом по опрацюванню даного звернення є саме спеціаліст відділу методології ОСОБА_3 , яка в подальшому направила в опрацювання до сервісного центру №10. Керівник СЦ №10 ОСОБА_4 , після ознайомлення з матеріалами електронного звернення, направила дане звернення позивачу для проведення ідентифікації та направлення до атрибутування.

Реєстрація закордонного формуляра мала відбутися на першому етапі розгляду електронного звернення, у відділі, на який покладені дані обов`язки, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Таким чином, при опрацюванні електронного звернення, згідно п.5 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідальна особа ідентифікує особу заявника (уповноваженого представника заявника) шляхом перевірки пред`явлених документів, після чого перевіряє повноту та відповідність вказаних у заяві персональних даних особи даним, що містяться у пред`явлених цією особою документах.

Зазначені особи є відповідальними за належну ідентифікацію осіб, які подали заяви.

Під час опрацювання електронного звернення громадянина ОСОБА_2 позивачем було дотримано всіх вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій. В електронному зверненні громадянина ОСОБА_2 були усі необхідні документи для ідентифікації заявника. Документи для ідентифікації були читабельні та правильно скановані.

Після проведеної ідентифікації заявника, позивач направила звернення на подальше опрацювання (атрибутування).

Колегія суддів суду апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що при електронному зверненні через вебпортал Пенсійного фонду України реєстрація формулярів у журналі для закордонних установ, підготовка супровідного листа до формуляра та відвантажування даних документів у програмне забезпечення Пенсійного фонду України у її посадові обов`язки не входить, а здійснюється відділом методології ПФ України, про що також це зазначено у службовій та доповідній записках.

Судом встановлено, що електронне звернення ОСОБА_2 першочергово опрацьовували спеціалісти відділу методології, про те в матеріалах дисциплінарного провадження працівників вище вказаного відділу не згадуються.

Так, згідно історії зміни статусів звернення ОСОБА_2 опрацьовували такі спеціалісти: ОСОБА_3 - U19001-319 відділ методології та організаційної роботи з обслуговування громадян; ОСОБА_4 - U19155-17 керівник 10 СЦ; ОСОБА_1 - U19155-29 головний спеціаліст 10 СЦ; ОСОБА_9 - U09001-879; ОСОБА_10 - U08001-3093; ОСОБА_11 - U21001-DIT; ОСОБА_12 - U23001-PR14; ОСОБА_13 - U19195-170 відділ опрацювання документації; ОСОБА_14 - U19195-101 відділ опрацювання документації.

Судом встановлено, що позивач як спеціаліст фронт-офісу лише ідентифікувала особу та співставила дані про особу у сканованих документах та електронній заяві, до яких зауважень не було.

В посадовій інструкції позивача та інших нормативних документах, які регламентують її діяльність, як спеціаліста фронт-офісу, а саме на етапі прийняття електронного звернення немає вимоги про реєстрацію закордонного формуляра у сервісному центрі, який надійшов в електронному зверненні, як додаток сканованим документом. Основними документами для розгляду електронного звернення є скановані читабельні документи, а саме паспорт громадянина України (ID документ), РНОКПП.

Облік закордонних формулярів та журнал реєстрації ведеться спеціалістами відділу методології.

Щодо інформації про однаковий реєстраційний номер на формулярах, що містяться у електронних пенсійних справах ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , то суд першої інстанції вірно вказав, що позивачу не могла бути відома дана інформація, оскільки така доступна лише відділу методології та організації роботи з обслуговування громадян, так як вони здійснюють контроль повноти та своєчасність опрацювання сервісними центрами формулярів на врахування трудового стажу, набутого в інших країнах.

ОСОБА_1 не опрацьовувала справи ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а тому не мала змоги звірити штампи вхідної кореспонденції.

У довідці про результати проведення перевірки у журналі обліку формулярів для закордонних установ, який ведеться у відділі методології, інформація про ОСОБА_2 відсутня, проте, це електронне звернення, надійшло в сервісний центр №10 з відділу методології та організації роботи з обслуговування громадян, яке опрацьовувала головний спеціаліст цього відділу - Баран Наталія, яка згідно з п. 5 посадової інструкції головного спеціаліста відділу методології та організації роботи з обслуговування громадян, повинна здійснювати контроль повноти та своєчасності опрацювання сервісним центром формулярів на врахування трудового стажу, набутого в інших країнах.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ відповідач діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а, відтак, такий підлягає скасуванню

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі № 500/5024/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний