Справа № 947/35278/24
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/23/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гниличенко М.В.

за участю секретаря Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеса в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 04.11.2024 року, в інтересах ОСОБА_1 , звернулась адвокат Циба О.В. із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 2384 від 22.10.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 210 КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що позивач не згоден з постановою відповідача, вважає її протиправною, прийнятою з порушенням вимог актів законодавства України, оскільки відсутні докази, які б могли підтвердити провину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а також відповідачем порушені процедурні приписи законодавства при складанні протоколу та прийнятті вказаної постанови, тому вона підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі закриттю.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.11.2024 року було прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження по даній адміністративній справі, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 копії матеріалів адміністративної справи, у тому числі копію постанови № 2384 від 22.10.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 210 КУпАП, та призначено справу до розгляду.

Представником відповідача було надано відзив на позов, яким позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що 22 жовтня 2024 року в присутності позивача було складено протокол № 2384 за порушення вимог законодавства про військовий облік і військову службу, про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме позивач не уточнив протягом 60 днів свої персональні дані. Також, позивачем було порушено вимоги законодавства щодо порядку оформлення та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внаслідок недбалого зберігання військово-облікового документа, яке спричинило його втрату, внаслідок чого останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф. Крім того, представник відповідача звертає увагу, що під час складення відносно ОСОБА_1 22.10.2024 року протоколу № 2384 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП позивачу було повідомлено про день, час і місце розгляду адміністративної справи, про що свідчить його власноручний підпис. Від письмових пояснень позивач відмовився, копію постанови № 2384 від 22.10.2024 року ОСОБА_1 отримав 22.10.2024 року, про що власноручно поставив підпис./а.с.67/

Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд справи у відповідності до ст.ст.124-130 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Циба О.В. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою просили розглянути справу без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету відповідача, причини неявки суду невідомі.

З урахуванням положень ч.1 ст.205 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Як встановлено під час розгляду справи, 22.10.2024 року командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 було складено Протокол № 2384, яким притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП./а.с.45/

Згідно Протоколу суть адміністративного правопорушення була викладена наступним чином: 22 жовтня 2024 року о 14.24 год. ОСОБА_1 порушив вимоги абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.2 ст.9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженого Верховною Радою України, набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року (набрав чинності 18.05.2024 року), свої персональні дані визначені пунктами 7, 7-1,14, 16-2, 18, 20, 23, 25, 31,34 ч.1 ст.7 Закону України « Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» у визначених нормами чинного законодавства випадках через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, не повідомив про зміни облікових даних. Також, ОСОБА_1 порушив вимоги п.15 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 559, внаслідок недбалого зберігання призовниками, військовозобов`язаними і резервістами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату.

З вказаного протоколу вбачається, що останній складено в присутності ОСОБА_1 , яким проставлено підпис та його повідомлено про дату та час розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, яку призначено на 22.10.2024 року о 19 год.30 хв.

Також, 22.10.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 2384 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєні правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП./а.с.46/

При дослідженні тексту постанови № 2384 від 22.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, про що власноручно поставив підпис. Проте, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 безпосередньо вказану постанову не отримував, а лише було запропоновано поставити підпис, що він і зробив, тому у позові було заявлено клопотання про витребування матеріалів адміністративної справи, та зокрема зазначеної постанови.

У постановочної частини постанови вказано, що на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн., який повинен бути сплачений у 15 денний строк з дня вручення даної постанови. Також, вказано, що постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст.287-289 КУпАП у вищому органі або до відповідного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Судом встановлено, що відповідно довідки кур`єрської служби «Спецкур`єр» щодо відправлення позовної заяви ОСОБА_1 разом з додатками до Київського районного суду м.Одеси - 01.11.2024 року, свідчить про дотримання десятиденного строку оскарження постанови № 2384 від 22.10.2024 року./а.с.21/

Суд зазначає, що зміст постанови № 2384 від 22.10.2024 року фактично відповідає фабулі адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі № 2384 від 22.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.210 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, а саме, у порушенні правил військового обліку; не перебування на обліку за місцем проживання, роботи чи навчання; неприбуття на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасному поданні в обліковий орган відомостей про зміну свого місця проживання, освіти, місця роботи, посади; не оформлення військово-облікових документів; зміна місця проживання у воєнний час без дозволу ТЦК тощо.

Проте, судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за трьома різними складами адміністративного правопорушення, зокрема не повідомлення про зміну облікових даних, що передбачено ч.3 ст.210 КУпАП України; не уточнення своїх персональних даних, що передбачено ч.3 ст.210-1 КУпАП та недбале зберігання військово-облікового документу, яке спричинило його втрату, що передбачено ч.1 ст.211 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не проходження медогляду для визначення придатності до військової служби; не уточнення протягом 60 днів своїх військово-облікових даних; нез`явлення за повісткою; ненадання під час мобілізації будівлі, споруди, транспортного засобу та іншого майна тощо.

Відповідно до ч.1 ст.211 КУпАП передбачено умисне зіпсуття або недбале зберігання призовниками, військовозобов`язаними і резервістами обліково-військових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в умисному зіпсутті або недбалому зберіганні військовозобов`язаними і призовниками обліково-військових документів (військових квитків і посвідчень про приписку до призовних дільниць), яке спричинило їх втрату.

Крім того, суд звертає увагу на те, що за Законом №3696-IX Територіальні центри комплектування звільнені від обов`язку складати протоколи за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Це означає, що ТЦК має право одразу виносити постанову про накладення штрафу.

Також, процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку визначає Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджена Міністерством оборони України від 01 січня 2024 року № 3.

Отже, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Пунктом 2 Інструкції зазначено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Представник позивача звертав увагу суду щодо визначення уповноваженої особи на складання Протоколу № 2384 від 22.10.2024 року командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_4 , однак представником відповідача до відзиву не було надано копії відповідного наказу, яким ОСОБА_4 визначено уповноваженою особою на складання протоколів, та безпосередньо Протоколу № 2384 від 22.10.2024 року відносно ОСОБА_1 .

Пунктом 3 Інструкції зазначено, що керівники відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки забезпечують здійснення уповноваженими посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки заходів, спрямованих на отримання персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Представник позивача зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови № 2384 від 22.10.2024 року жодним чином не перевірив та не довів неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Жодних доказів неможливості отримання інформації з державних реєстрів відповідачем до постанови не долучено.

Пунктом 4 Інструкції зазначено, що у разі вчинення однією особою двох або більше адміністративних правопорушень протокол складається щодо кожного правопорушення окремо. Однак, у даному випадку Протокол № 2384 від 22.10.2024 року було складено за сукупністю складів адміністративних правопорушень, що не відповідає вимогам закону.

Пунктом 6,8 Інструкції Розділу II зазначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення.

Протокол та постанова ТЦК не можуть бути єдиними доказами притягнення особи до адміністративної відповідальності. Фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності слугував, складений 22.10.2024 року Протокол № 2384, проте при дослідженні протоколу, судом було встановлено, що останній складено з порушенням процедурискладання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, яку визначає Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджена Міністерством оборони України від 01 січня 2024 року № 3. Окрім того, невірно кваліфіковано дії позивача та посилання на відповідні норми КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Порядком визначено процедуру перевірки військово-облікових документів громадян. Під час перевірки військово-облікового документа ( військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процессу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням тенічних приладів та засобів фото-та відеофіскації.

Зазначені норми законодавства вказують на прямий обов`язок, а не право, здійснювати фото-та відеофіскації перевірки документів уповноваженими особами.

Між тим, відповідна фото-та відеофіксація перевірки документів позивача зі сторонни відповідача не зійснювалась, а отже зі сторонни відповідача наявні процедурні порушення при винесені оскаржуваної постанови № 2384 від 22.10.2024 року, не підтверджено відповідними доказами, окрім лише посилання сторони відповідача у відповідному протоколі та в оскаржуваній постанові.

Крім того, до відзиву відповідачем було надано документ щодо ОСОБА_1 , де зазначено його рік народження, адреса, та відомості, що він не є порушником ВО військового обліку, проте встановити джерело отримання вказаного документу, його назву та станом на яку дату актуальна інформація, встановити неможливо, тому суд вважає, що він є неналежним доказом./а.с.79/.

Пунктом 9,10 Інструкції зазначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому саме суб`єкт владних повноважень несе тягар надання до суду всіх наявних доказів, і у випадку їх ненадання суд розглядає справу на підставі тих доказів і матеріалів які надані.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до абз. 5 ч. 1ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє наразі.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, усі сумніви повинні трактуватись на користь особи, що притягується до відповідальності.

Суд акцентує увагу, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку складання протоколу, який став підставою рішення суб`єкта владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки унеможливлює врахування судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, наданих відповідачем доказів.

Крім того, відповідно відкритої інформації з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» вбачається, що відносно ОСОБА_1 24.02.2025 року Хаджибейським ВДВС у м.Одесі було відкрито виконавче провадження на підставі заяви відповідача, хоча справа знаходилась на розгляді в суді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що відсутні належні та допустимі докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення встановленого вимогами ч.3 ст. 210 КУпАП , що є підставою для задоволення позовних вимог та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № 2384 винесену 22.10.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , третя особа Приморський відділ державної реєстрації виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_5 від 22 жовтня 2024 року № 2384 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень скасувати, та провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у відшкодування витрат зі сплати судового збору 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.04.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко