Справа № 380/17564/24
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа №380/17564/24

адміністративне провадження № К/990/12392/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №380/17564/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо визначення ОСОБА_1 74 % розміру суддівської винагороди при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за Протоколом/розпорядженням щодо призначення /перерахунку пенсії від 08.08.2024 (РІШЕННЯ 96 від 09.08.2024 про перерахунок пенсії);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88% суддівської винагороди, встановленої Довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №167 від 15.07.2024 з моменту виникнення права - 09.07.2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо визначення ОСОБА_1 74 % розміру суддівської винагороди при призначенні мені щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за Протоколом/розпорядженням щодо призначення /перерахунку пенсії від 08.08.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88% суддівської винагороди, встановленої Довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №167 від 15.07.2024, з 09.07.2024.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, рішенням Вищої ради правосуддя від 09.07.2024 №2074/0/15-24 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Личаківського районного суду м. Львова у зв`язку з поданням заяви про відставку. У даному рішенні, зокрема, вказано, що до стажу, який дає право на відставку, підлягають зарахуванню: період проходження строкової військової служби з 11 листопада 1981 року до 7 грудня 1983 року 2 роки 26 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі із 31 липня 1984 року до 29 червня 1989 року 2 роки 5 місяців 14 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 2 роки 1 місяць 2 дні; стаж роботи безпосередньо на посаді судді із дня обрання на посаду судді (4 вересня 1991 року) до дня ухвалення Вищою радою правосуддя цього рішення 32 роки 10 місяців 5 днів. Загальний стаж роботи судді Гирича С.В., який дає йому право на відставку, становить 39 років 5 місяців 17 днів.

Суд першої інстанції (рішення якого залишено без змін судом апеляційної інстанції) задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанції відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №380/17564/24.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики в подібних справах та має виняткове значення для заявника.

Втім, зміст доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Стосовно доводів касаційної скарги в частині посилань на підпункт «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на те, що справа має виняткове значення є необґрунтованим, оскільки такі посилання з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно або винятково значимих.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише детальний виклад фактичних обставин справи, цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини та посилання на підстави непогодження з рішенням суду апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.

Крім того слід зауважити, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржувані судові рішення відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постановах від 23 червня 2022 року у справі № 420/1987/21, від 08 вересня 2022 року у справі №380/10696/21. У вказаних постановах висловлено правову позицію, згідно з якою стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Таким чином, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №380/17564/24.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді А. Ю. Бучик

Л. В. Тацій