Справа № 488/5274/24
Суддя: Щеглова Я. В.
Дата ухвалення: 2025-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5274/24
Провадження № 2-а/488/14/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

05.03.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Щеглова Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову ББА № 352085 від 15.10.2024, складену інспектором Шапаль Н.В., про накладання на нього адміністративного стягнення штрафу у розмірі у розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді від 21.01.2025 позовна заява залишена без руху на підставі ст. 169 КАС України, як така, що не відповідає вимогам ст. ст. 160-161 КАС України. Позивачу були вказані недоліки позову та наданий строк для їх усунення.

28.02.2025 від позивача надійшла заява, в якій він виклав свою позицію щодо підстав залишення його позовної заяви без руху. При цьому недоліки позовної заяви не усунув. Натомість, обмежився оспорюванням позиції судді щодо залишення позовної заяви без руху, а також погрозами та обвинуваченнями на адресу суду.

При залишенні позовної заяви без руху позивачу було встановлено строк для усунення таких недоліків:

- всупереч вимогам пункту 2 частини 5 ст. 160 КАС України, не зазначено у позовній заяві ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) та реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), а також відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- при поданні позовної заяви не дотримано вимог щодо зазначення інформації та застережень згідно з пунктами 6-10 частини 5 ст. 160 КАС України;

- всупереч вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України позивач не долучив до позовної заяви її копію з додатками для відповідача, що підтверджується актом про відсутність вкладень конверта від 22.11.2024;

- позивач не у повному обсязі сплатив судовий збір за позовну заяву.

Всі ці недоліки позовної заяви у встановлений судом строк позивач не усунув.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

При цьому, якщо окремо від всіх недоліків позовної заяви в їх сукупності, доводи позивача щодо вимоги про зазначення інформації та застережень, передбачених пунктами 2, 6-11 частини 5 ст. 160 КАС України, могли би бути взяті судом до уваги при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, а недотримання вимог ч. 1 ст. 161 КАС України (за відсутності інших недоліків) могло би бути виправлено судом за рахунок особливостей призначення судового розгляду у справах цієї категорії, то оплата позивачем судового збору у меншому розмірі, ніж це визначено ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є перешкодою для відкриття провадження у справі.

Вказаною нормою права визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Слід зазначити, що цим Законом визначена сплата судового збору за подання до адміністративного суду адміністративних спорів в залежності від категорій: майнового чи немайнового характеру, які подаються відповідно суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем. Виключень із цього Закон України «Про судовий збір» не передбачає.

Оскільки Закон України «Про судовий збір» є спеціальним Законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, то саме його суд застосовує при вирішенні питання про правильність сплати позивачами судового збору.

Позивач, не заявляв відповідних клопотань та не навів обґрунтованих та визначених законом підстав для зменшення судового збору.

Натомість, у своїй заяві від 28.02.2025 вдався до погроз, звинувачень суду у «формалізмі» та вказівкою на дисциплінарну та кримінальну відповідальність судді за прийняте нею процесуальне рішення.

З цього приводу вважаю необхідним зазначити, що в Україні суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 129 Конституції України), незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України, а вплив на них у будь-який спосіб забороняється (стаття 126 Конституції України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді може бути підставою для апеляційного чи касаційного оскарження ухвали чи рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частини 7-8 ст. 169 КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно зі ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З урахуванням викладеного, вважаю необхідним повернути позовну заяву позивачеві на підставі ст. 169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.В. Щеглова