Справа № 200/1614/25
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Справа№200/1614/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, позивач) звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому просить скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем від 25.02.2025, прийняту в межах виконавчого провадження № 77300733 про стягнення виконавчого збору в розмірі 32000,00 грн.

На обґрунтування позову позивач посилається на те, що позивач, як боржник у виконавчому провадженні № 77300733, вчинило дії щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 200/4497/23 ще до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження № 77300733, тобто виконало рішення суду самостійно в добровільному порядку. Вважає, що в цьому випадку судове рішення виконано боржником в добровільному порядку, державним виконавцем не проведено виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення, а тому підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні з урахуванням положень ст. 287 КАС України, витребувані докази.

У ч.4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі № 200/4497/23 задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано ГУ ПФУ виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 07.10.2021 по 30.11.2022 у розмірі 242 176,77 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі № 200/4497/23 залишено без задоволення. Рішення - залишено без змін.

Ухвалою суду від 21.10.2024 заяву ГУ ПФУ в Донецькій області про виправлення описки у судовому рішенні задоволено та виправлено описку, допущену в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2024, замінивши по тексту рішення суму заборгованості з пенсії за період з 07.10.2021 по 30.11.2022, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 з «242176,77 грн» на вірну «270221,61 грн».

24 грудня 2024 року у вказаній справі видано виконавчі листи.

ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 22.02.2025 про примусове виконання рішення.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.02.2025 відкрито виконавче провадження № 77300733 з виконання виконавчого листа № 200/4497/23, виданого 27.12.2024 Донецьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання ГУ ПФУ виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 07.10.2021 по 30.11.2022 у розмірі 270 221,61 грн.

Також зазначено, що боржнику необхідно повідомити про виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, а також вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 32000 грн.

Відповідно до постанови від 25.02.2025 ВП № №77300733 «Про стягнення виконавчого збору» державним виконавцем вирішено стягнути з позивача виконавчий збір у розмірі 32000,00 грн.

Позивач листом від 28.02.2025 № 0500-0404-5/17958 «Про надання інформації на ОСОБА_1 » просив відповідача закінчити виконавче провадження № 77300733 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

У вказаному листі позивач зазначив, що він в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконав Рішення суду та проведено нарахування заборгованості з пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2021 по 30.11.2022 в розмірі 270221,61 грн. Нарахована доплата згідно Рішення суду за період з 07.10.2021 по 30.11.2022 у розмірі 270221,61 грн., яка підлягає виплаті коштами Державного бюджету України, потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Виплата коштів на виконання Рішення суду буде проводитись в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку № 21-2.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності прийняття постанови про стягнення виконавчого збору.

У ч.1 і 3 ст. 27 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII установлено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Також ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що в постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.

Отже, стягнення з боржника виконавчого збору під час відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України. Ця правова позиція висвітлена в постановах Верховного Суду від 23.01.2019 справа № 703/1086/17 та від 13.02.2019 справа № 295/13991/16-а, у також від 19.09.2019 справа №420/1373/19.

У постанові від 20.03.2024 у справі № 520/7410/23 Верховний Суд зазначив, що норми Закону № 1404-VIII (у редакції Закону № 2475-VIII) не встановлюють залежності між прийняттям постанови про стягнення виконавчого збору та обставинами вчинення державним виконавцем дій по здійсненню примусового стягнення з боржника в межах виконавчого провадження, оскільки законодавчо прямо визначається обов`язок державного виконавця прийняти постанову про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи випливає, що виконавче провадження №77300733 відкрите за заявою стягувача у зв`язку з невиконанням рішення суду в частині зобов`язання виплатити пенсію (заборгованості з пенсії) за період з 07.10.2021 по 30.11.2022 у розмірі 270221,61 грн.

Не виплату нарахованої пенсії, на момент відкриття виконавчого провадження і прийняття оскаржуваної постанови, ГУ ПФУ не спростовує.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору прийнята у відповідності до ст. 27 Закону № 1404-VIII. Також державний виконавець правильно визначив розмір виконавчого збору 32000,00 грн. (чотири мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи за примусове виконання рішення немайнового характеру).

Суд вважає помилковими посилання позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18. У вказаній справі спір виник у зв`язку з невизначеністю правового режиму застосування судами ч.2 ст.27 та ч.3 ст.40 Закону № 1404-VIII при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа). Також у вказаній справі Велика Палата Верховного Суду зазначила, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст.72-77,90,139,241-246,255,268,269,271,272,287,297,371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код: 43316700; 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 32) про скасування постанови відмовити повністю.

Повний текст рішення суду складене 07.04.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження, якщо його не скасовано, - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя І.В. Шинкарьова