Справа № 500/4031/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/4031/24 пров. № А/857/31834/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судових засідань Гладкої С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» до Тернопільської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

суддя у І інстанції Подлісна І.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 31 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» (далі ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів (далі Рішення) №UA403070/2023/000279/1 від 27.12.2023 Тернопільської митниці (далі Митниця).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 у справі №500/4031/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаний позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним у декларації митної вартості.

Відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Оскаржуване рішення не містить обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань. Відповідачем не зазначено митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Таким чином, у митного органу не було правових підстав для відмови у випуску товарів за митною декларацією, в якій митну вартість визначено за основним методом, оскільки декларантом подано достатні та достовірні документи на підтвердження заявленої вартості за ціною договору.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Митницею, яка просила таке скасувати та відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ».

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час здійснення митного контролю за поданою декларантом позивача митною декларацією (далі МД) №23UA80U0 від 11.12.2023 Митницею було виявлено невідповідність між вагою, заявленою у МД, та фактично встановленою вагою товару під час проведення його повного митного огляду.

Окрім того, при дослідженні поданих до митного оформлення документів було виявлено невідповідності у порті призначення вантажу та відсутність необхідних документів, що містять відомості про вартість перевезення та страхування імпортованого товару.

На вимоги митного органу декларантом не було подано документів, необхідних для визнання задекларованої позивачем митної вартості.

Відтак, Митницею було прийнято Рішення №UA403070/2023/000279/1 від 27.12.2023, яким вартість імпортованого позивачем товару визначена за резервним методом згідно із статтею 64 Митного кодексу України (далі МК) на підставі інформації раніше оформленої МД від 20.05.2023 №UA305160/2023/016620.

Тому Митниця вважає, що оспорюване Рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим.

Представник Митниці у судовому засіданні апеляційного суду у режимі відеоконференції підтримав подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» відмовити.

Представник ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ», належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає її розгляду.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання зовнішньоекономічного контракту № IM/02-23 від 01.09.2023, укладеного між компанією «AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL» (Гвінея) та ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» (Україна), позивачем згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) № N 02 від 11.09.2023 було ввезено на митну територію України товар.

11.12.2023 декларантом позивача Митниці було подано до митного оформлення МД типу ІМ40ДЕ № 23UA80U0, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення за основним методом визначення митної вартості товар: «Кава несмажена, зелена з кофеїном в зернах для промислової переробки: Green caffee GUINEA screen 16 Robusta - 33088 кг. Торгівельна марка: нема даних. Виробник: AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL. Країна виробництва: GN.».

До вказаної МД були додані так документи:

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № IM/02-23 від 01.09.2023;

доповнення до вказаного зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікацію № 1 від 01.09.2023;

сертифікат якості № 829/ONCQ/AGUIPEX/2023 від 10.09.2023;

пакувальний лист № 5 від 11.09.2023;

рахунок-фактуру (інвойс) № N 02 від 11.09.2023;

коносамент № 230187837 від 10.09.2023;

накладну УМВС № 006551 від 06.11.2023;

фітосанітарний сертифікат № 898 від 07.09.2023;

сертифікат про походження товару № 829 MC/ONCQ/AGUIPEX/2023 від 10.09.2023;

рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 168 від 29.11.2023;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару, № 21654 від 29.11.2023;

прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 01.08.2023;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 111/514 від 07.12.2023;

розрахунок ціни (калькуляцію) № б/н від 11.09.2023;

договір (контракт) про перевезення № ТЕО-043888444 від 08.05.2023;

договір про надання послуг митного брокера № б/н від 01.10.2023;

договір (контракт) про перевезення № 21654 від 27.06.2023;

інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 10780688;

переклад документів № б/н від 07.12.2023;

копію МД країни відправлення № 20230063 від 11.09.2023.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками (АСАУР) автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (надалі - АСМО «Інспектор») було згенеровано форми митного контролю:

« 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів»;

« 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»;

« 115-7 Перевірка з метою виявлення товарів, що підозрюються у порушенні прав інтелектуальної власності відповідно до розділу XIV Митного кодексу України»;

« 202-1 Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації»;

« 203-1 Проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації»;

« 902-1 Застосування ваговимірювальних пристроїв»;

« 911-1 Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей».

Відтак, під час здійснення митного контролю за МД № 23UA80U0 від 11.12.2023 Митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено:

1. невідповідність між вагою брутто/нетто, заявленою у митній декларації, та фактично встановленою вагою товару під час проведення повного митного огляду товару. У МД вказана вага брутто 33600,00 кг, а при фактичному зважуванні товару встановлено загальну вагу брутто 38414,50 кг, вага нетто, вказана у МД, становить 33088,00 кг, а при фактичному зважуванні 37889,70 кг. Різниця у вазі нетто склала 4801,70 кг;

2. у інвойсі від 11.09.2023 № 02 вказана вага нетто 33088,00 кг, у пакувальному листі від 11.09.2023 №5 зазначена вага нетто 33088,00 кг, брутто 33600,00 кг, у коносаменті від 10.09.2023 № 230187837 вказана вага брутто 33600,00 кг, що викликало у митного органу сумніви щодо достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах;

3. із порту призначення до митного кордону України задекларований товар переміщувався залізничним транспортом перевізником «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.», однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від цього перевізника;

4. у довідці про транспортно-експедиторські витрати від 29.11.2023 №21654 вказано, що страхування вантажу для авто- та залізничного перевезення не здійснювалось, однак відсутні дані чи здійснювалось страхування вантажу при морському перевезенні;

5. у довідці про транспортно-експедиторські витрати від 29.11.2023 №21654 вказано:

витрати на фрахт з порту Conakry Republiguer de Guinee до порту Gdynia, Poland складають 159 755,54 грн;

вантаж прибув з порту Conakry Republiguer de Guinee до порту Gdynia у контейнерах: HASU1200714, MRKU7628939.

У заявці від 27.06.2023 №21654 зазначено порт розвантаження Gdynia, Poland.

Однак, у коносаменті від 10.09.2023 №230187837 та сертифікаті якості від 10.09.2023 №829/ONCQ/AGUIPEX/2023 вказано порт призначення вантажу GDANSK.

6. згідно з пунктом 2.2 контракту від 01.09.2023 № IM/02-23 у ціну товару включена вартість тари, упаковки та маркування, однак у наданому розрахунку ціни (калькуляції) №б/н від 11.09.2023 не вказано вартість сировини (кави).

7. прайс-лист від 01.08.2023 № б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, Conakry, що обмежує конкурентоспроможність.

З урахуванням виявлених розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах Митницею було направлено уповноваженій особі декларанта вимогу про надання додаткових документів відповідно до частини 2 статті 53 МК, а саме:

якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні(перевізні) документи; (в тому числі транспортно-експедиційний договір, документи, що містять відомості про вартість перевезення та рахунки про оплату за надані послуги від перевізника PKP CARGO CONNECT Sp. z o. o, оскільки задекларований товар переміщувався залізничним видом транспорту перевізником «PKP CARGO CONNECT Sp. z o. o.», однак декларантом не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення;

страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності до частини 3 статті 53 МКУ повідомлено про необхідність надати (за наявності) такі додаткові документи:

копію митної декларації країни відправлення;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Уповноважена особа декларанта на вимогу Митниці додатково надала лист від перевізника № б/н від 26.12.2023. Інших документів, що зазначені у вимозі митного органу, надано не було і листом від 27.12.2023 № 1 повідомлено Митницю про те, що всі документи, які мали відношення до митної вартості, були надані.

Відтак, Митниця прийняла Рішення №UA403070/2023/000279/1 від 27.12.2023 року, у якому за основу для обрахунку митної вартості товару було взято інформацію згідно з митним оформленням, яке здійснено за МД від 20.05.2023 №UA305160/2023/016620 (товар - Кава зелена, в зернах, несмажена з кофеїном, для промислового виробництва компонентів кавових напоїв і кави натуральної, смаженої в зернах, меленої, розчинної:- сорт робуста GUNIEA, у 40 біг-бегах - 24000 кг. Без ГМО. Врожай 2022 р. Товар знаходиться не у первинній упаковці. Термін придатності до 31.12.2023 р. Виробник невідомий. Торгівельна марка невідома. Країна походження: Гвінея. Умови поставки FCA Trieste) на рівні 2,6933 USD/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» не погодилося із вказаними рішеннями Митниці щодо коригування заявленої ним митної вартості імпортованого товару та звернулося до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 1 статті 1 МК передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно із положеннями пункту 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі МК) митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів статей 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частинами 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 статті 318 МК встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як визначено у статті 50 МК, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 та 2 статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, які як: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Приписами частин 1 та 2 статті 54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 5 вказаної статті МК органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 4 статті 53 МК у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 МК).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК).

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Приписами статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до частини 6 статті 53 МК декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про те, що сумніви Митниці у правильному визначенні декларантом митної вартості імпортованого ним товару були необґрунтовані, що призвело до ухвалення протиправного рішення.

Розглядаючи доводи Митниці про те, що подані декларантом до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, а також містили розбіжності, що викликало необхідність у витребуванні у декларанта додаткових документі, апеляційний суд зазначає таке.

Так, як слушно зауважив контролюючий орган, під час проведення митних процедур було встановлено невідповідність між вагою імпортованого товару, заявленою у МД №23UA80U0, зазначеною у інвойсі від 11.09.2023 № 02, пакувальному листі від 11.09.2023 №5, коносаменті від 10.09.2023 № 230187837 та фактично встановленою його вагою під час проведення повного митного огляду товару. Різниця у вазі нетто склала 4801,70 кг.

Суттєва різниця у вазу імпортованого товару будь-якими доказами, які б підтверджували її об`єктивність та спростовували сумніви митного органу, жодними доказами обґрунтована декларантом не була.

Окрім того, у довідці про транспортно-експедиторські витрати від 29.11.2023 №21654 вказано, що витрати на фрахт з порту Conakry Republiguer de Guinee до порту Gdynia, Poland склали 159 755,54 грн. У заявці від 27.06.2023 №21654 зазначено порт розвантаження Gdynia, Poland. Разом із тим, у коносаменті від 10.09.2023 №230187837 та сертифікаті якості від 10.09.2023 №829/ONCQ/AGUIPEX/2023 вказано порт призначення вантажу GDANSK.

На переконання апеляційного суду, невідповідність порту призначення вантажу має суттєвий вплив на протяжність маршруту до митного кордону України, а відтак і на вартість перевезення оцінюваного товару, що впливає на можливість об`єктивного підтвердження заявленої митної вартості з огляду на приписи частини 2 статті 53 МК.

Відтак, апеляційний суд вважає, що наведені розбіжності давали Митниці належні підстави для сумніву у достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість товару та витребування додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 МК.

Додатково подані декларантом на вказану вимогу Митниці документи об`єктивно зазначених сумнівів не усунули.

Оскільки митна вартість товару не могла бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК, через відсутність необхідної інформації, таку митним органом було визначено згідно зі статтею 64 МК.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, у графі 33 „Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Оспорюване Рішення було винесено відповідно до статті 64 МК із зазначенням митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару без проведення коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, а тому у графі 33 цього Рішення такі відомості не зазначалися правомірно.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що за встановлених фактичних обставин митний орган мав належні підстави для відмови у митному оформленні імпортованого позивачем товару за заявленою за основним методом митною вартістю та погоджується із доводами відповідача про те, що оспорюване Рішення №UA403070/2023/000279/1 від 27.12.2023 є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а отже помилково визнане протиправним і скасоване судом першої інстанції.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні позову ТОВ «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Тернопільської митниці задовольнити.

Скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі №500/4031/24 та у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
У зв`язку з перебуванням судді Сеника Р.П. у відпустці постанова у повному обсязі складена та підписана 07 квітня 2025 року.