Справа № 383/369/25
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/369/25
Номер провадження 2-а/383/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренка В.В., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

25.03.2025 року ОСОБА_1 через представника адвоката Замшу Дмитра Дмитровича звернувся до суду з адміністративним позовом до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова датована 27.12.2024 року та строк на її оскарження закінчився 06.01.2025 року, проте позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 25.03.2025 року, тобто вже після спливу десятиденного строку звернення до адміністративного суду.

В прохальній частині вимог позовної заяви позивач клопотав поновити строк оскарження постанови.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2025 року дану позовну заяву залишено без руху на підставі ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, оскільки підстави поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем в клопотанні, визнані судом неповажними та роз`яснено позивачу право протягом десяти днів з дня вручення ухвали вказати інші підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

07 квітня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 27 березня 2025 року представник позивача адвокат Замша Д.Д. подав клопотання про поновлення строку оскарження постанови в якому просив прийняти додаткові доводи по справі як поважні та поновити строк оскарження постанови. На обгрунтування проважності причин пропуску вказаного строку зазначає не ознайомлення позивача та не направлення (не вручення) позивачу копії оскаржуваної постанови, при тому, що позивач від дня винесення оскаржуваної постанови чотири рази викликався та з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де намагався з`ясувати про результати розгляду складеного відносно нього протоколу, однак про наявність оскаржуваної постанови йому ніхто не повідомляв, безпосередньо постанову не вручав. Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався 15.02.2025 року, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, з якою ознайомився та отримав її копію на наступний робочий день після повідомлення 17.02.2025 року безпосередньо у Бобринецькому ВДВС. 18.02.2025 року позивач звертався до Бобринецького районного суду з аналогічним позовом, проте судом поставлено під сумнів факт не ознайомлення з постановою, оскільки надана копія з ДВС містила виправлення та коригування, які суд врахував не на користь позивача, зокрема як факт ознайомлення з нею. Інформація від ІНФОРМАЦІЯ_2 за фактом не ознайомлення з матеріалами справи надійшла після винесення судом ухвали про залишення без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Частиною 1 статті 118 КАС України встановлено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Право на звернення до суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина друга якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строк звернення до суду (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова датована 27.12.2024 року та строк на її оскарження закінчився 06.01.2025 року, проте позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 25.03.2025 року, тобто вже після спливу десятиденного строку звернення до адміністративного суду, при цьому як на підставу пропуску вказаного строку послався на ту обставину, що він не знав про існування останньої, копію якої отримав 17.02.2025 року у Бобринецькому ВДВС.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 року у справі №120/5780/20-а.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №356 від 24.12.2024 року позивач був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується його особистим підписом в протоколі, що в свою чергу свідчить про обізнаність позивача про складання відносно нього адміністративних матеріалів, який повинен був дізнатися про порушення своїх прав і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте, що спростовує його доводи про поважність причин пропуску звернення до суду.

Самі по собі пояснення позивача про невручення йому копії оскаржуваної постанови не заслуговують на увагу, оскільки останній також не довів доказами, що він не міг знати про її ухвалення та зміст, будучи обізнаним про складання відносно нього адміністративних матеріалів також знав про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що розписався в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, незважаючи на отримання позивачем копію оскаржуваної постанови 17.02.2025 року протягом десяти днів з дня її отримання до суду із позовною заявою щодо оскарження зазначеної постанови також не звернувся, що спростовує твердження про поважність пропуску зазначеного строку через необізнаність.

У поданому на виконання вимог ухвали суду клопотанні представник позивача обгрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду зазначає зокрема не ознайомлення позивача та не направлення (не вручення) позивачу копії оскаржуваної постанови, при тому, що позивач неодноразово викликався та з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де намагався з`ясувати про результати розгляду складеного відносно нього протоколу, однак про наявність оскаржуваної постанови йому ніхто не повідомляв, безпосередньо постанову не вручав. Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався 15.02.2025 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Доказів звернення позивача до відповідача за отриманням копії оскаржуваної постанови під час перебування в ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач не надав, а тому посилання позивача на вказану обставину є безпідставною.

Разом з тим, суд звертає увагу, що цим підставамвже була надана оцінка суду в ухвалі від 27 березня 2025 року. Такі підстави визнані судом неповажними причинами пропуску строку звернення до суду.

Крім цього, суд звертає увагу, що цим підставам поновлення строку звернення до суду на оскаржувану постанову також була надана оцінка в ухвалі Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.02.2025 року по справі №383/228/25, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, повернуто позивачу, оскільки позивач звернувся з пропуском строку звернення до суду, так як вищевказані причини пропуску якого не визнані поважними. Ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили 14.03.2025 року.

Також представник позивача зазначає, що причиною пропуску строку звернення до суду є звернення позивача 18.02.2025 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з аналогічним позовом, який ухвалою від 26.02.2025 року повернуто позивачу, та отримання адвокатом Замша Д.Д. копії оскаржуваної постанови за супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання інформації від 03.03.2025 року за вих. №620.

Однак, вказані доводи сторони позивача не є об`єктивними перешкодами чи труднощами звернення до суду, а тому не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, що також підтверджується ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.02.2025 року, що набрала законної сили 14.03.2025 року та позивачем не оскаржувалась, за аналогічним позовом по справі №383/228/25, якою причини пропуску строку звернення до суду визнані неповажними.

Інших поважних причин пропуску строку звернення до суду у клопотанні не наведено і відповідних доказів не надано.

Отже, суд вважає, що представник позивача не навів достатніх обґрунтувань та не довів належними доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

З огляду на зазначене, суд визнає неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані стороною позивача у клопотанні поданому на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, а вказані стороною позивача у клопотанні, поданому на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, підстави для поновлення строку звернення до суду визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 248, 256, 293-297 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі -повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її вручення.

Суддя В.В. Бондаренко