Справа № 461/1820/25
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1820/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2025 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Старовецька С.І.
за участю представника відповідача Шпакової Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 січня 2025 р. інспектором з паркування департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ніколайчуком Григорієм Олександровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення - серія ЛВ №00763702, відповідно до якої 21 грудня 2024 р. о 12:43 год водієм транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснено Зона обмеженої стоянки за адресою: м.Львів, вул.Федорова, 8 чим порушено вимоги (розділ 33, знак 3.38) Правил дорожнього руху та скоєно адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач вважає, що має законне право, як мешканка вул.Ставропігійська, здійснювати безперешкодну та безкоштовну зупинку чи стоянку біля будинку, у якому вона зареєстрована та проживає, оскільки, відповідно до рішень Львівської міської ради, для мешканців будинків у центральній частині міста передбачені місця для зупинки та стоянки на території пішохідної зони. У зв`язку з цим просить позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2025 року відкрито провадження у справі.
Представник позивача Жукровський Я.І. подав до суду заяву про розгляд справи без часті позивача, позов підтримує.
Представник відповідача Шпакова Т.М. в судовому засіданні позов заперечила з підстав, визначених у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд встановив, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ №00763702 від 27 січня 2025 р., складеною інспектором з паркування департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ніколайчуком Григорієм Олександровичем, позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, 21 грудня 2024 р. о 12:43 год водієм транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснено Зона обмеженої стоянки за адресою: м.Львів, вул.Федорова, 8 чим порушено вимоги (розділ 33, знак 3.38) Правил дорожнього руху та скоєно адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
Позивач зазначає, що рішеннями Львівської міської ради для мешканців будинків у центральній частині міста передбачені місця для зупинки та стоянки на території пішохідної зони, а тому вважає, що має законне право як мешканка вул.Ставропігійська, здійснювати безперешкодну та безкоштовну зупинку чи стоянку біля будинку, у якому вона зареєстрована та проживає.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Позивач у своєму позові зазначає, що не погоджується з винесеною відносно неї постановою.
Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника, за яким зареєстровано транспортний засіб VOLKSWAGEN з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який було зафіксовано в момент вчинення правопорушення - здійснення стоянки 21.12.2024 року о 12:43 за адресою: м. Львів, по вулиці Федорова І. в районі будинку 8, на якому було здійснено зупинку і, який знаходився в зоні дії знаку 3.38 «Зона обмеженої стоянки».
Пунктом 3.38 розділу 33 Правил дорожнього руху, що були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, передбачено дорожній знак «Зона обмеженої стоянки», який визначає територію в населеному пункті, на якій тривалість стоянки обмежена незалежно від того, чи справляється за це плата. У нижній частині знаку можуть бути зазначені умови обмеження стоянки. У відповідних випадках на знаку або додаткових табличках 7.4.1- 7.4.7, 7.19 зазначаються дні і час доби, протягом яких діє обмеження, а також його умови. Забороняється стоянка в позначеній зоні тривалістю більше тієї, що зазначена на табличках 7.4.1-7.4.7, 7.19.
Відповідно до п. п. 3.3 Положення про порядок в`їзду транспортних засобів у пішохідну зону центральної частини м. Львова, обмеженої просп. Свободи, пл. Торговою, пл. Данила Галицького, вул. Підвальною, вул. Валовою, пл. А. Міцкевича (далі - Положення), затвердженого Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 03.12.2018 № 1287, стоянка та паркування автотранспорту на території пішохідної зони центральної частини м. Львова забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, вказаних у додатку 1 до цього Положення. Окрім цього, таке право мають водії транспортних засобів категорії «В» (до категорії В належать, зокрема, автотранспорт мешканців, які проживають (зареєстровані) на території пішохідної зони, а також власників житлових приміщень, які знаходяться на території пішохідної зони (пункт 2.3 Положення).
Згідно зі схемою місць для паркування автомобілів мешканців пішохідної зони, зупинка/стоянка на вулиці Федорова І. - 8 забороняється.
21.12.2024 року інспектором з паркування зафіксовано транспортний засіб VOLKSWAGEN з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вулиці Федорова І. в районі будинку 8 у м. Львові в зоні дії знака 3.38 «Зона обмеженої стоянки» та виписано повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ 00763702.
Як вбачається із матеріалів справи, транспортний засіб VOLKSWAGEN з д.н.з. НОМЕР_1 розміщений в зоні дії дорожнього знака 3.38 «Зона обмеженої стоянки» поза спеціально відведеними місцями для стоянки у центральній частині м. Львова.
Згідно з пунктом 1 частини 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху, до яких належить зокрема і водій транспортного засобу, зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Стоянка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.38 «Зона обмеженої стоянки» створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 3.38 розділу 33 Правил дорожнього руху, що були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року (далі - ПДР), передбачено дорожній знак «Зона обмеженої стоянки», який визначає територію в населеному пункті, на якій тривалість стоянки обмежена незалежно від того, чи справляється за це плата.
Територія та умови, за дотримання яких дозволяється здійснення стоянки в зоні дії знаку 3.38, визначаються Положенням про порядок в`їзду транспортних засобів у пішохідну зону центральної частини м. Львова, обмеженої просп. Свободи, пл. Торговою, пл. Данила Галицького, вул. Підвальною, вул. Валовою, пл. А. Міцкевича, що було затверджено рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 03.12.2018 №1287.
Розділом 2 Положення, транспортні засоби, які мають право в`їзду в пішохідну зону центральної частини м. Львова, поділяються на категорії.
Зокрема, згідно з п.2.3 Положення, до категорії «В» належать такі транспортні засоби: автотранспорт мешканців, які проживають (зареєстровані) на території пішохідної зони, а також власників житлових приміщень, які знаходяться на території пішохідної зони. До мешканців пішохідної зони прирівнюються також особи, які тимчасово проживають у готелях, розташованих у пішохідній зоні, а також священики храмів, розташованих у пішохідній зоні.
Згідно з п.3.3 Положення, водії транспортних засобів категорії «В» мають право в`їзду та зупинки/стоянки виключно у визначених для цього місцях, вказаних у додатку 1 до цього Положення.
Стоянка та паркування автотранспорту на території пішохідної зони центральної частини м. Львова забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, вказаних у додатку 1 до цього Положення.
Відповідно до Додатку 1 Положення визначено місця для паркування автомобілів мешканців пішохідної зони.
Суд встановив, що транспортний засіб позивача було розміщено поза вказаними місцями.
Відтак, в діях позивача наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки на транспортному засобі VOLKSWAGEN з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який, згідно з Єдиним реєстром транспортних засобів зареєстровано за позивачем, - було здійснено стоянку 21.12.2024 року о 12:43 за адресою: м. Львів, вул. Федорова І. - 8, про що зазначено на матеріалах фотофіксації адміністративного правопорушення, наведених у додатку 1.
Даний транспортний засіб знаходився в зоні дії дорожнього знаку 3.38 «Зона обмеженої стоянки», поза спеціально відведеними місцями для стоянки у центральній частині м. Львова, що не відповідає вимогам п.8.4в і п. 3.38 розділу 33 ПДР.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що інспектор Управління мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та доводи, надані позивачем, суд дійшов до висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови діяв обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, що зумовлює висновок суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС не здійснюється.
Керуючись ст.ст.192, 460, 458, 481 МК України, ст.ст. 2, 6, 73, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Р.Волоско