Справа № 240/1154/25
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/1154/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить нарахувати на виплатити недоплачене грошове забезпечення

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач не виплатив одноразову грошову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією».

Ухвалою від 16.01.2025 у справі № 240/11673/24 роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та виділено в самостійне провадження наступні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.01.2025 судовій справі присвоєно єдиний унікальний номер 240/1154/25.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 16 від 16.01.2024 позивачу нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460.

Позивач відповіді на відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом позову є спір про ненарахування та невиплату позивачу відповідачем одноразової грошової винагороди у разі звільнення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460.

Спірні правовідносини регулюються Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон), Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 (далі - Порядок № 460).

Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їх призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, крім тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 15 Закону).

Пунктом 1 Порядку №460, який прийнятий відповідно до пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Приписи п. 2 Порядку №460 визначають, що військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Правила обчислення такої допомоги регламентовані пунктами 3-4 Порядку №460, а пунктом 5 його передбачено, що виплата військовослужбовцям допомоги у разі звільнення з військової служби здійснюється Міноборони, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на їх утримання.

З матеріалів справи вбачається:

- солдат по мобілізації ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 зі списків особового складу якої був виключений 16.01.2024 як звільнений у запас;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 16 від 16.01.2024 (а.с. 47-48) встановлено виплатити позивачу одноразову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 4 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби з дня мобілізації відповідно постанови КМУ № 460 від 17.09.2014 (зі змінами), як такому військовослужбовцю, що проходить військову службу з 25.02.2022 року.

- згідно картки особового рахунку позивача за січень 2024 року (а.с.79), йому нараховане до виплати грошове забезпечення в сумі 172148,30 грн, в тому числі і одноразова грошова допомога у разі звільнення в розмірі 19630,25 грн, яке виплачено в період з 17.01.2024 по 27.01.2024, як вбачається з доданої до позову виписки з банку (а.с.42).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач не довів, що йому на момент звернення до суду з позомом відповідачем не нарахована та не виплачена одноразова грошова винагорода у разі звільнення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачем нарахована та виплачена позивачу одноразова грошова винагорода у разі звільнення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк