Справа № 504/298/25
Суддя: Литвинюк А. В.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/298/25
Номер провадження 2-а/504/46/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Литвинюк А.В.

за участю секретаря Батяла М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Доброслав справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379 від 13.01.2025 року.

У позові позивач вказує, що 13.01.2025 року Маймескул В.І., старшим сержантом поліції Поліцейський Сектор Поліцейської діяльності № 1 (смт. Чорноморське) Відділення поліції № 4 (м. Южне) Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379 від 13.01.2025 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за те, що 13.01.2025 року о 06 год 52 хв по вул. Центральній в м. Одесі ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_1 , при цьому у якого встановлено переобладнання, а саме ГБО без відповідних відміток, чим порушив п.31.1 Правил дорожнього руху - технічний стан т/з та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів.

Позивач вважає вказану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379 такою, що не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню з наступних підстав. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , яким він керував 13.01.2025 року по вул. Центральна в м. Одеса наявна відмітка у відповідному полі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 «Тип пального або джерела енергії Р.3 «S». Власник транспортного засобу марки «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_1 , переобладнавши вказаний транспортний засіб, шляхом встановлення газового обладнання, у визначеному законодавством порядку в подальшому провів перереєстрацію даного транспортного засобу, за результатом якого у відповідній графі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_2 і було проставлено відмітку «тип пального або джерела енергії Р.3 «S», що означає змішаний тип пального.

Вказане також підтверджується Довідкою Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонський областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС № 5147 (ТСЦ МВС № S147), що 17.04.2019 року в ТСЦ 5147 в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, транспортний засіб марки «DAEWOO Sens» державний н/з НОМЕР_2 було переобладнано з типу палива «В-бензин» на тип палива «S - бензин або газ». Крім того, у відповідності до реєстраційної картки транспортного засобу марки «DAEWOO Sens» державний н/з НОМЕР_2 чітко визначено, що тип палива вказаного автомобіля «БЕНЗИН АБО ГАЗ».

Ухвалою від 24.01.2025 року Комінтернівський районний суд Одеської області постановив відкрити провадження у справі, витребувати з Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області (67570, Одеська область, Одеський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 40) відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області старшого сержанта поліції Маймескул В.І., яким зафіксовано підстави складання постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379 від 13.01.2025 року, а також призначити судове засідання на 19.02.2025 року о 10:00 годині в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області.

20.02.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 24.01.2025 року було надано відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області старшого сержанта поліції Маймескул В.І.

Положеннями ч. 4 ст. 47 КАС України передбачено, серед іншого, право відповідача подати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив, відповідно, відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву на позовну заяву в установлені строки. Відтак, суд вважає належним вирішувати справу за наявними матеріалами.

ОСОБА_1 , будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, натомість звернувся до адресу суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій просив задовольнити його позовні вимоги з підстав, викладених в позові.

Представник Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 268 КАС України, суд дійшов висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що 13.01.2025 року старшим сержантом поліції Поліцейський Сектор Поліцейської діяльності № 1 (смт. Чорноморське) Відділення поліції № 4 (м. Южне) Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області Маймескул В.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379.

Виходячи зі змісту вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379 від 13.01.2025 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 13.01.2025 року о 06:52:42 годині по вул. Центральній в м. Одесі ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_1 , при цьому у якого встановлено переобладнання, а саме ГБО без відповідних відміток, чим порушив п.31.1 Правил дорожнього руху - технічний стан т/з та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням правил, норм і стандартів.

У відповідності до п.31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 32.2 «б» ПДР визначено, що з надання сервісних послуг МВС переобладнання транспортних засобів узгоджуються з територіальними органами.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Згідно вимог ст. 33 Закону України «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, зокрема, Порядком переобладнання транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року № 607.

У розумінні Порядку, переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, є установка спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Оскільки установка в транспортному засобі газобалонного обладнання (спеціального обладнання, не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб) призводить до зміни роботи паливної системи та потужності двигуна, передбачає експлуатацію транспортного засобу на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива, така установка у розумінні норм чинного законодавства є переобладнання транспортного засобу. Не дозволяється без погодження з уповноваженою на це Кабінетом Міністрів України організацією переобладнання транспортних засобів, а також застосування додаткового обладнання, експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком. Обов`язок власників транспортних засобів та осіб, які використовують їх на законних підставах, зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів, передбачений ч. 10 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух».

Як визначено ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч. 1-3 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інкримінуючи ОСОБА_1 порушення п.31.1 ПДР України, старший сержант поліції Поліцейський Сектору Поліцейської діяльності № 1 (смт. Чорноморське) Відділення поліції № 4 (м. Южне) Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області Маймескул В.І. посилався на наявність у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , переобладнання, а саме ГБО без відповідних відміток.

Суд зазначає, що газобалонне обладнання для автомобілів це система, в якій використовується газ пропан або метан LPG / CNG як альтернативний вид пального, для автомобілів, які оснащені двигунами внутрішнього згоряння. ГБО розміщується в трьох вузлах автотранспортного засобу: багажник, моторний відсік та салон автомобіля. Відтак, візуально встановити наявність у транспортному засобі ГБО, а тим паче під час руху транспортного засобу, неможливо.

У розумінні ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу та інші дії, передбачені цією нормою, є превентивними поліцейськими заходами, під час проведення яких поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених. При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17 та від 22.10.2019 року у справі № 161/7068/16-а.

Зі змісту оскаржуваної постанови та наданого відеозапису із нагрудної бодікамери поліцейського неможливо встановити причину зупинки Стоілакі І.Ю. старшим сержантом поліції Поліцейським Сектором Поліцейської діяльності № 1 (смт. Чорноморське) Відділення поліції № 4 (м. Южне) Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області Маймескул В.І. 13.01.2025 року. Поміж іншим, відповідно до вищенаведених положень, перевірка документів у водія може мати місце у випадку допущення ним, або наявність наміру вчинити правопорушення, скоєння ДТП чи причетності до пригоди, що в даному випадку відсутнє, а відтак, суд ставить під сумнів правомірність зупинки Стоілакі І.Ю. старшим сержантом поліції загалом. Саме лише посилання в постанові на порушення позивачем п.31.1 ПДР України за відсутності доказів порушення останнім вимог ПДР України, які б були причиною його зупинки, в матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Натомість, позивачем на підтвердження обставин, наведених у позовній заяві, було надано до суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 та копію довідки Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС № 5147 (ТСЦ МВС № 5147) із копією реєстраційної картки ТЗ.

Як слідує з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 07.10.2022 року, на зворотньому боці бланка вказаного свідоцтва у графі «Тип палива або джерела енергії (позначка Р.3)» міститься відмітка «S», що означає змішаний тип палива (бензин і газ). Наведене підтверджує керування позивачем 13.01.2025 року переобладнаним транспортним засобом «DEWOO Sens» н/з НОМЕР_2 за наявності відповідної відмітки у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 07.10.2022 року.

Зі змісту наданої суду копії довідки Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонський областях (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС № 5147 (ТСЦ МВС № 5147) №31/30/5147/Б-271-236-2025 від 17.01.2025 року вбачається, що 17.04.2019 року в ТСЦ 5147 в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, транспортний засіб марки «DAEWOO Sens» державний н/з НОМЕР_2 було переобладнано з типу палива «В-бензин» на тип палива «S - бензин або газ».

До того ж, у реєстраційній картці транспортного засобу «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_1 від 07.10.2022 року, наданій позивачем, вказано, що типом палива відповідного транспортного засобу «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_1 є бензин або газ.

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що 13.01.2025 року, станом на час складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379, у реєстраційних документах транспортного засобу «DAEWOO Sens» н/з НОМЕР_1 , яким керував позивач, були наявні відмітки, що свідчать про реєстрацію переобладнання вказаного транспортного засобу шляхом встановлення газового обладнання.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки встановлення вини особи не здійснюється на припущеннях, зважаючи на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушенням мають здійснюватися на основі суворого дотримання законності, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову.

Докази, які б спростовували позицію позивача і підтверджували правомірність винесеної постанови, суду не надано.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд констатує, що позивачем доведено протиправність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379 від 13.01.2025 року належними та допустимими доказами.

Натомість, відповідач не скористався правом на подання відзиву та не довів, що діяв в межах своїх повноважень і правових норм не порушував. Сама ж по собі наявність постанови про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за відсутності доказів наявності порушення, які старший сержант поліції як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний був встановити та оцінити перед тим як виносити рішення.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є недоведеним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 47, 77, 78, 162, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову старшого сержанта поліції Поліцейського Сектора Поліцейської діяльності № 1 (смт. Чорноморське) Відділення поліції № 4 (м. Южне) Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області Маймескула Віталія Ігоровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3846379 від 13.01.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Литвинюк А. В.