Справа № 154/4182/24
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

представника позивача Цімури Я.В.,

представника відповідача Ляшука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

04 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника Цімуру Я.В. звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просив поновити строк звернення до суду з даним позовом, визнати протиправною та скасувати як незаконну та необґрунтовану постанову від 12.08.2024 №137 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що в оскаржуваній постановi начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначено, що ОСОБА_1 «…з 2011 року не з`являвся до облiкового органу для взяття на вiйськовий облiк визначення призначення на особливий перiод, оформлення вiйськово-облiкових документiв, проходження медичного огляду, особисто не повiдомляв про змiну персональних даних. Проте, вiдповiдно до законодавства, зокрема ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобiлiзацiйну пiдготовку та мобiлiзацiю» громадяни зобов`язанi з`являтись за викликом до територiального центру комплектyвання та соцiальноi пiдтримки у строк та мiсце зазначене у повiстцi. Однак, жодних повісток про виклик в ТЦК для оновлення вiйськово-облiкових даних ОСОБА_1 не отримував, вiдтак офiцiйного виклику позивач не отримував. 3гiдно копiї Резерв+ (електронний ВОД) вiд 05.07.2024 року ОСОБА_1 перебуває на облiку у Першому вiддiлi ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчасно та в термін передбачений законом оновив свої вiйськово-облiковi дані. Також оскаржувана постанова винесена 12.08.2024 за не проходження медичного огляду, тодi як три днi до того, а саме 09.08.2024 року ОСОБА_1 пройдено ВЛК. ОСОБА_1 згiдно приписного посвiдчення № 2220 від 14.02.2011 перебував на облiку, пройшов медичну комiсiю та був визнаний не придатним до вiйськової служби. Разом з цим у постановi не мiститься жодних посилань на фактичнi обставини, якi б вказували, у чому саме полягало недотримання ОСОБА_1 правил вiйськового облiку, якi данi не були оновленi ним у встановленому порядку.

Kpiм того, представник позивача зазначив, що при складаннi протоколу про адмiнiстративне правопорушення не були з`ясованi вci обставини, зокрема, не визначено конкретну датy вчинення правопорушення, тодi як згiдно оскаржуваної постанови враховано перiод з 2011 року. Тобто, ймовiрне правопорушення охоплює перiод протяжнiстю 13 poків. Вiдповiдно можливе правопорушення пiдпадало б пiд дiю cтатті 210 КУпАП «Порушення вiйськовозобов`язаними чи призовниками законодавства про загальний вiйськовий обов`язок i вiйськову службу», яка була чинна на той час, але в якiй не iснувало частини 3 статті 210 КУпАП, що була введена Законом України №3696- ІX вiд 09.05.2024 «Про внесення змiн до Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення щодо удосконалення вiдповiдальностi за порушення правил вiйськового облiку, та законодавства про оборону, мобiлiзацiйну пiдготовку та мобiлiзацiю» i не мала вiдношення до дiй в перiод з 2011 року по 09.05.2024. ОСОБА_1 не мiг вчинити адмiнiстративно-каране правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 2011 року, бо норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дiю лише 19.05.2024. Тож, немає нi подiї, нi складу адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке його пiддано такому стягненню, як 17000 грн штрафу.

Також представник позивача зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений 08.10.2024 із порушенням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через два місяці з дня його виявлення.

Відповідно до норм Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку не уточнив військовозобов`язаний, ТЦК та СП, як адміністратор Реєстру, повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, доступ яких йому надається в електронному вигляді. До постанови про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість отримання персональних даних щодо нього держателем Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом взаємодії із інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, визначені частиною 3 статті 14 Закону.

Ухвалою суду від 07.11.2024 позивачу ОСОБА_1 поновлено пропущений строк звернення до суду із зазначеним позовом, відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18 листопада 2024 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та незаконними, а тому не підлягають задоволенню з наступних причин. 09.08.2024 громадянина ОСОБА_1 було зупинено групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході перевірки військово облікових документів було встановлено, що у даного громадянина відсутній військово обліковий документ встановленого зразка (позивачем було пред`явлено посвідчення про приписку до призовної дільниці). В подальшому було встановлено, що громадянина ОСОБА_1 19.04.2011 було передано на облік військовозобов`язаних з військового обліку призовників на підставі рішення Локачинської призовної комісії. В порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для постановки на облік військовозобов`язаних позивач не прибув (Згідно аб. 1 п. 81 Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у п. 15 цього Порядку). При цьому, взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку, дані протягом 13 років не уточнював. Дані доводи підтверджуються долученим до позовної заяви витягом із застосунку «Резерв +». З огляду на виявлені обставини старшим солдатом ОСОБА_3 відносно позивача було складено адміністративний протокол за частиною 3 статті 210 КУпАП. Як вбачається з адміністративного протоколу №137 від 09.08.2024 позивач був ознайомлений з датою розгляду справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме о 12:00 12.08.2024 року, також позивач отримав другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення. Дані доводи підтверджуються особистими підписами позивача у відповідних графах адміністративного протоколу. Громадянином ОСОБА_1 не було подано клопотання про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення, хоча йому було роз`яснено положення статті 268 КУпАП. У зв`язку з тим, що позивач був обізнаний з датою розгляду справи та клопотань або ж заяв від нього не надходило начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про адміністративне правопорушення №137 від 12.08.2024 року, та направлено звичайним листом позивачу. З огляду на вище зазначене доводи представника позивача, що буцімто про існування даного адміністративного правопорушення громадянин ОСОБА_1 дізнався після відкриття виконавчого провадження, є неправдивими та мають на меті ввести суд в оману.

Зважаючи на вище викладене та беручи до уваги, що військовозобов`язаний будучу обізнаний з датою та часом розгляду справи про адміністративне правопорушення без поважних на те причин не прибув на її розгляд і тим самим пропустив терміни її оскарження.

Крім того, представник відповідача зауважив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ) є основним підрозділом (відділом) ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у відповідності статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210- 1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

22.11.2024 представником позивача до суду подана відповідь на відзив, в якій він зазначив, що у відзиві не мітиться жодних посилань на фактичні обставини, які б вказували у чому саме полягало недотримання ОСОБА_1 правил військового обліку, які дані не були оновлені ним у встановленому порядку. У відзиві не уточняються всі обставини при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не були з`ясовані, зокрема, не визначено конкретну дату вчинення правопорушення, тоді як згідно оскаржуваної постанови враховано період з 2011 року. ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП з 2011 року, бо норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024. ОСОБА_1 заперечує підписання протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії.

На думку представника позивача, наведені обставини у сукупності свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Представник позивача Цімура Я.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Ляшук В.С. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав зазначених ним у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частинами 1 та 3 ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Судом встановлено, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 137 від 12.08.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Цією постановою позивача визнано винуватим у тому, що він з 2011 року не з`являвся до облікового органу (РТЦК та СП) для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, особисто не повідомляв про зміну персональних даних, чим порушив ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.2,8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1487 від 30 грудня 2022 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 210 КУпАП встановлена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» - введено воєнний стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що безперервно продовжується відповідними Указами та є діючим і на час складення рішення суду.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порушення якої ставиться у вину позивачу, зазначається, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Підпунктами 2, 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487), порушення яких також ставиться у вину позивачу, встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Статтю 210 КУпАП викладено в новій редакції та доповнено частиною 3 згідно із Законом України № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що набрав чинності 19 травня 2024 року.

Суд вважає істотним час початку та завершення перебігу адміністративного правопорушення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Оскільки до 19 травня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, не існувало, тому за вчинення (не вчинення) відповідних дій до цієї дати особа не може нести відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП, зокрема і неможливо кваліфікувати дії чи бездіяльність особи до 19 травня 2024 року як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, зазначені дані необхідно було оновити до 16 липня 2024 року, а вчинення правопорушення за неуточнення даних починає перебіг з 17 липня 2024 року.

Долученим до позовної заяви витягом із застосунку Міністерства оборони України «Резерв+» підтверджується, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 оновив свої військово-облікові дані 05.07.2024, чим виконав військовий обов`язок, встановлений ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У примітці до ст. 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, які саме персональні дані не оновив позивач, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 не має доступу (не є держателем).

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 з 2011 року не з`являвся до облікового органу для взяття на військовий облік визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду.

В той же час, як було зазначено вище, для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, громадяни України зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України.

Проте, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений законом спосіб.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 14.02.2011 був прийнятий на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 , пройшов медичну комісію і визнаний непридатним, та 09.08.2024 пройшов медичний огляд позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією приписного посвідчення № НОМЕР_1 та копією Довідки позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №2560 від 09.08.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, не подавши до суду належних доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил військового обліку, не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, тому позов слід задовольнити частково, скасувати оскаржувану постанову і закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки статтею 286 КАС України не передбачене право суду визнавати протиправними рішення суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому позов ОСОБА_1 в цій частині слід залишити без задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

З урахуванням викладеного, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 302,80 грн, який є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, приписами ч. 7 ст.139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представником позивача у позовній заяві зазначено, що протягом 5 днів після прийняття рішення позивачем буде подано заяву про розподіл судових витрат (судовий збір та витрати на правову допомогу).

Оскільки такі докази не були подані до закінчення розгляду справи, суд вважає необхідним встановити позивачу та його представнику строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи. Для вирішення питання про розподіл судових витрат слід призначити судове засідання, у відповідності до ч.4 ст.143 КАС України

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №137 від 12.08.2024 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 302,80 грн.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України позивачу ОСОБА_1 та його представнику Цімурі Яромиру Володимировичу слід подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи.

Згідно ч. 4 ст. 143 КАС України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 21.04.2024 року на 10:00, про що повідомити учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Головуючий А.М.Лутай