Справа № 199/6740/24
Суддя: АВРАМЕНКО А. М.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/6740/24
(2-а/199/43/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Діденко В.І. складено відносно позивача спірну постанову ЕНА №2825910 від 13 серпня 2024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121-3 ч.1 КУпАП із накладенням відповідного адміністративного стягнення у виді штрафу. В постанові зазначено, що позивач 13 серпня 2024 року ніби керував автомобілем «Renault Espace» із номерним знаком, який не вказано у свідоцтві про реєстрацію такого транспортного засобу. Позивач просить суд скасувати означену спірну постанову, вказуючи, що поліцейський ще до розгляду справи був упереджено налаштований проти позивача, позивач заявляв клопотання про перенесення розгляду справи задля звернення за правовою допомогою до адвоката, однак таке клопотання поліцейським було протиправно відхилено, номерний знак НОМЕР_1 , який фактично було встановлено на керованому позивачем автомобілі, було правомірно отримані в органах МВС, а відомості про них вказані у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. За таких обставин позивач стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому спірна постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2024 року адміністративну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.

Відповідачем подано суду відзив, в якому представник відповідача, посилаючись на дійсність вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, правомірність дій інспектора патрульної поліції та дотримання вимог законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складенні спірної постанови, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2825910 від 13 серпня 2024 року, винесеною інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Діденко Віталієм Івановичем, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121-3 ч.1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення в розмірі 1190 гривень. Суть інкримінованого адміністративного правопорушення згідно постанови полягає в тому, що позивач 13 серпня 2024 року в м. Києві по пр. Литовському керував автомобілем «Renault Espace» д.н.з. НОМЕР_2 із встановленим індивідуальним номером, який не вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень. Дані обставини підтверджуються копією спірної постанові.

При цьому у тексті спірної постанови не зазначено, який саме невказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу індивідуальний номер було встановлено на керованому позивачем автомобілі. Така інформація відсутня і в інших матеріалах справи, зокрема у відзиві відповідача, що об`єктивно ставить під сумнів дійсність викладених у спірній постанові обставин інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення.

Натомість, д.н.з. НОМЕР_2 , єдиний який зазначений у спірній постанові, є саме тим номерним знаком, що прямо вказаний у свідоцтві про реєстрацію автомобіля «Renault Espace». Більш того, у наданій позивачем копії свідоцтва про реєстрацію його автомобіля «Renault Espace» д.н.з. НОМЕР_2 , вказується наявність особливих відміток індивідуального номерного знаку НОМЕР_1 , що підтверджує правову позицію позивач по справі.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», ПК України, Порядком замовлення, видачі та обліку номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 березня 2016 року №174 (далі - Порядок).

Так, відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Аналогічні положенням містить ст.14 ч.5 Закону України «Про дорожній рух».

Положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пунктом 7 розділу IV Порядку передбачено, що власник транспортного засобу впродовж десяти діб після отримання індивідуальних номерних знаків повинен перереєструвати транспортний засіб у ТСЦ МВС, при цьому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підлягає заміні, а в графу «Особливі відмітки» нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вноситься інформація про індивідуальний номерний знак у такому форматі: напис індивідуального номерного знака зазначається великими літерами без пробілів; за наявності графічного елемента вноситься напис: «з графічним елементом».

Нормою ст.121-3 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака - у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом ст.ст.222, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 ч.5 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормою ст.268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, окрім іншого, має право: заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.4 КАС України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.222 КУпАП суб`єктами владних повноважень є працівники/посадові особи органів і підрозділів Національної поліції.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.

Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ст.ст.9-12, 121-3, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.121-3 ч.1 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності у вчиненому в певний час та місці і за певних обставин діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу вказаного адміністративного правопорушення, до якого належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Якщо відсутня (не доведена) хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.

Стосовно обставин спірних правовідносин сторін у даній адміністративній справі, то доведенню з боку відповідача підлягає в першу чергу керування позивачем за обставин, вказаних у спірній постанові, автомобілем «Renault Espace» д.н.з. НОМЕР_2 із індивідуальним номерним знаком (відмінним від д.н.з. НОМЕР_2 ), що не належить такому транспортному засобу, тобто відомості про який (індивідуальний номерний знак) не були внесені до свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу. Однак, у спірній постанові інспектором патрульної поліції взагалі не вказано, який саме індивідуальний номерний знак використовувався позивачем (літери, цифри, графічні елементи). Натомість, позивач стверджує, що таким індивідуальним номерним знаком є НОМЕР_1 , а також долучає до позову копію свідоцтва про реєстрацію свого автомобіля «Renault Espace» д.н.з. НОМЕР_2 , в якому (свідоцтві) міститься позначка про наявність особливої відмітки, а саме згаданого вище індивідуального номерного знаку А07770А.

В силу презумпції невинуватості, яка встановлена нормою ст.62 Конституції України та підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події та складу правопорушення, зокрема винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія, вина особи та/або інші обов`язкові ознаки складу інкримінованого адміністративного правопорушення мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. На означеній обставині наголосив у своїх правових висновках Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі №463/1352/16-а.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи судом не підтверджено наявність в діянні позивача, зазначеному у спірній постанові, ознак об`єктивної сторони складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121-3 ч.1 КУпАП, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог, а отже і можливість їх задоволення шляхом скасування спірної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, враховуючи результат розгляду справи та суб`єктний склад її учасників, керуючись положеннями ст.ст.132, 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 605,6 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п.1.3, 2.9 «в» Правил дорожнього руху, п.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, ст.ст.9-12, 36, 121-3, 222, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 132, 134, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257, 258, 268, 271, 272, 276, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (; адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2825910 від 13 серпня 2024 року, винесену інспектором 1 взводу 2 роти 2 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в м. Києві старшим лейтенантом поліції Діденко Віталієм Івановичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.121-3 ч.1 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121-3 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Департаменту патрульної поліції (; адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок бюджетних асигнувань на корить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,6 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Авраменко