Справа № 755/3242/25
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/3242/25
Провадження №: 2-а/755/85/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати постанову № АП-17/оф від 15.02.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника Майбороди Олександра Леонідовича по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн; 2) провадження у справі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.02.2025 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.02.2025 громадянин України ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік та подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про поставлення на облік. В той же час начальник групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_3 склав відносно позивача протокол №17/оф про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 07.02.2025. 15.02.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник Майборода Олександр Леонідович прийняв постанову № АП-17/оф по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно позивача, з накладенням на позивача штрафу в розмірі 17000 грн. 21.02.2025 позивач отримав лист від відповідача з постановою № АП-17/оф від 15.02.2025. Оскільки позивач вважає, що постанова № АП-17/оф за справою про адміністративне правопорушення від 15.02.2025 за вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 3 статті 210 КУПАП є незаконною, безпідставною і необґрунтованою, і такою, що складена з порушенням порядку розгляду адміністративних справ про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та законних інтересів з цією позовною заявою.

Так, позивач зазначає, що відповідно до паспорту громадянина України прізвище позивача « ОСОБА_1 », через літеру «І». В свою чергу при складанні протоколу офіцер запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_3 в протоколі №17/оф про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 07.02.2025 неправильно зазначив прізвище позивача, і склав його на громадянина України «ОСОБА_5», а отже неправильно встановив всіх обставин по справі та неправильно встановив особу на яку склав протокол. Крім того, офіцер запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_3 в протоколі №17/оф про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 07.02.2025 року в полі «Суть адміністративного правопорушення» зазначив: 07.02.2025 о 10 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 виявлено, що гр. ОСОБА_5 не перебуває на військовому обліку... А не правильне « ОСОБА_1 », що також підтверджує той факт, що особою на складання протокол не було виконано вимог ст. 255 КУПАП. В той же час, при винесені постанови № АП-17/оф за справою про адміністративне правопорушення від 15.02.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник Майборода О.Л. вказав правильне прізвище позивача, а отже протокол і постанова фактично складені на різних осіб з різними ідентифікаційними даними, а отже така постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

В протоколі №17/оф про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 07.02.2025 року в полі «Суть адміністративного правопорушення» зазначається: 07.02.2025 о 10 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 виявлено, що гр. ОСОБА_5 не перебуває на військовому обліку, чим порушив вимоги ч. 1, ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», п. 22 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 .12.2022 № 1487 та п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В постанові № АП-17/оф по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 15.02.2025 зазначається, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник Майборода О.Л. установив: Гр. ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку, чим порушив вимоги ч. 3, ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» в частині недотримання правий військового обліку, а саме: п. 1 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487. Даний факт підтверджується: 1) Копією військового квитка офіцера запасу від 25.06.2002 серія НОМЕР_2 виданого Центрально Міським РВК м. Горлівки, Донецької обл. у якому зазначено зняття з обліку - 17.08.2010. 2) Витягом з ЄДРПВР, створеним на момент звернення гр. ОСОБА_1 з метою постановки на військовий облік, у якому зазначено, що він рахується, як такий який не перебуває на військовому обліку; 3) Копією заяви гр. ОСОБА_1 з метою постановки на військовий облік від 07.02.2025 № 126.

Отже на виконання вимог ч. 2 ст. 251 КУПАП п. 6 Розділу ІІ Інструкції начальник групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_3 , який склав відносно позивача протокол зобов`язаний був долучити до протоколу докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В свою чергу в протоколі в полі «До протоколу додається» не зазначено жодного доказу який додається до протоколу. В той же час в постанові начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник Майборода Олександр Леонідович вказав, що обставини правопорушення підтверджуються наступними доказами, які наведено вище. При цьому наведені начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 документи в порушення ч. 2 ст. 251 КУПАП п. 6 Розділу ІІ Інструкції не було долучено до протоколу особою, яка складала Протокол.

В свою чергу норми КУпАП та Інструкції зі складання ІНФОРМАЦІЯ_1 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381, не надають керівнику ТЦК та СП повноважень на збирання доказів по справі. Норми КУпАП та Інструкції уповноважують керівника ТЦК та СП виключно розглянути наданий протокол, та оцінити долучені до протоколу докази. В даній справі начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача перевищив свої повноваження та зібрав і розглянув докази, які в порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУПАП п. 6 Розділу ІІ Інструкції не було долучено до протоколу особою уповноваженою на складання протоколу та збирання доказів по справі, у зв`язку з чим ці докази є недопустимими. Отже в постанові відсутнє посилання на будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа відповідача дотрималася вимог ст.ст. 245, 278 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Також, позивач зазначає, що йому було інкриміновано вчинення правопорушення у виді не перебування на військовому облік з 17.08.2010. При цьому, позивача притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, в той час як станом на 17.08.2010 не існувало ні норми ч. 3 ст. 210 КУпАП, ні строків виконання такого обов`язку. Отже, позивач не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у в 2010 році тому що норма ч. 3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024. Зазначені обставини вказують на відсутність, як події адміністративного правопорушення, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП в діях позивача. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, тому що закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії. Крім того, згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності. Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2025 було відкрито провадження у цій справі, яку призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та призначено судове засідання, відповідачу роз`яснено процесуальне право подати відзив на позовну заяву у строк не пізніше дати розгляду справи.

Копію ухвали суду від 27.02.2025 учасники справи отримали 27.02.2025.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, 07.02.2025 начальник групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_3 склав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2. , уродженця м. Горлівка, одруженого, фактично проживаючого: АДРЕСА_2 . працюючого: ТОВ «Акватрейд», водієм, документ, що посвідчує особу: військовий квиток офіцера запасу серії НОМЕР_2 , виданий 25.06.2002 Центрально-Міськім РВК м. Горлівка, Донецької обл., протокол № 17/оф про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вказаного протоколу, 07.02.2025 о 10 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 виявлено, що гр. ОСОБА_5 не перебуває на військовому обліку, чим порушив вимоги ч. 1, ст. 37 ЗУ «Про військовим обов`язок та військову службу», п. 22 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 та п. 1 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених Додатком 2 до Порядку організації та

ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

Згідно цього протоколу гр. ОСОБА_5 роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи 15.02.2025 о 10:00 год в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_1, про що міститься підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у протоколі відсутні.

Також, протокол підписаний особою, яка його склала.

15.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 Майбородою О.Л. винесена постанова №АП-17/оф по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2. (РНОКПП: НОМЕР_1 ), фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , працюючого: ТОВ «Акватрейд», водієм, документ, що посвідчує особу: військовий квиток офіцера запасу серії НОМЕР_2 , виданий 25.06.2002 Центрально-Міськім РВК м. Горлівка, Донецької обл.

Вказаною постановою встановлено, що гр. ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку, чим порушив вимоги ч. 3, ст. 1 ЗУ «Про військовим обов`язок та військову службу» в частині не дотримання правил військового обліку, а саме: п. 1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначених Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487. Даний факт підтверджується: 1) Копією військового квитка офіцера запасу від 25.06.2002 серія НОМЕР_2 виданого Центрально Міським РВК м. Горлівки, Донецької обл. у якому зазначено зняття з обліку - 17.08.2010. 2) Витягом з ЄДРПВР, створеним на момент звернення гр. ОСОБА_1 з метою постановки на військовий облік, у якому зазначено, що він рахується, як такий який не перебуває на військовому обліку; 3) Копією заяви гр. ОСОБА_1 з метою постановки на військовий облік від 07.02.2025 № 126.

Гр. ОСОБА_1 не надав пояснень, зауважень чи клопотань та не доклав до протоколу документів.

Громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

Накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, стаття 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та встановлює відповідальність за дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - у вигляді накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою до ст. 210 КУпАП вказано, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває по цей час.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою статті першої вказаного Закону визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, ІНФОРМАЦІЯ_1, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є Додатком 2 до вказаного, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку:

-за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_1, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;

-за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, складає порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі ІНФОРМАЦІЯ_1 (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Абзацом 7 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX встановлено, що звільнені зі служби громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які мають спеціальні звання (класні чини), в тому числі у зв`язку з виходом на пенсію, з Міністерства внутрішніх справ України, Національного антикорупційного бюро України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, органів та підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Служби судової охорони, органів прокуратури, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, Бюро економічної безпеки України, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм місцем проживання.

Відповідно до пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який являється офіцером запису згідно військового квитка офіцера запасу серії НОМЕР_2 , виданого 25.06.2002 Центрально-Міськім РВК м. Горлівка, Донецької обл., не перебував на військовому обліку, відтак, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було вчинене ним після 19.05.2024, тобто після набуття чинності Законом №3696-ІХ, яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, при цьому саме з 19.05.2024 у позивача виник обов`язок протягом 60 днів стати на військовий облік.

Посилання позивача на ту обставину, що він не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП у зв`язку з не перебуванням на військовому обліку з 2010 року, оскільки норма ч.3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, є необґрунтованим, оскільки, як зазначено вище, обов`язок стати на військовий облік у позивача виник після набуття чинності Законом №3696-ІХ, а саме з 19.05.2024.

Дане адміністративне правопорушення було виявлене ІНФОРМАЦІЯ_1 07.02.2025, після звернення ОСОБА_1 із заявою від 07.02.2025 №126 про постановку на військовий облік.

Також, посилання позивача на невірне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення його прізвища, « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_1 », не впливає на вірність кваліфікації його дій, носить характер очевидної описки, яка не звільняє його від відповідальності, яка встановлена законом.

Відповідно до п.п. 2,3 Інструкції зі складання ІНФОРМАЦІЯ_1 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом МОУ 01.01.2024 №3, зареєстрованої в МЮУ 05.01.2024 за № 36/41381, протокол складається українською мовою. У протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Пунктом 6 Інструкції визначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику ІНФОРМАЦІЯ_1, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (п.п.9, 10 Інструкції).

За вказаних обставин, суд вважає, що не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення доказів, які долучаються до протоколу, який в даному випадку підписаний позивачем без зауважень, не свідчить про відсутність таких доказів та не передання їх керівнику ІНФОРМАЦІЯ_1, для їх розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Відтак, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При цьому, позивачем в межах розгляду даної справи не спростовані обставини його притягнення до адміністративної відповідальності та докази, які були покладені суб`єктом владних повноважень в основу оспорюваного позивачем рішення.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, залишивши оскаржувану постанову без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то судові витрати з відповідача не стягується.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 241-246, 255, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: