Справа № 500/372/25
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/372/25

07 квітня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Мандзій О.П., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не обчислення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 :

матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з січня 2019 року по день звільнення (23.10.2024);

додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з початку січня 2023 року по кінець лютого 2023 року;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 :

матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з січня 2019 року по день звільнення (23.10.2024);

додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з початку січня 2023 року по кінець лютого 2023 року.

Ухвалою суду від 29.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався, зокрема, на безпідставність позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 в період проходження військової служби позивача в Військовій частині НОМЕР_1 , оскільки в ІНФОРМАЦІЯ_3 дана військова частина не перебувала та не перебуває на грошовому забезпеченні.

Ухвалою суду від 17.03.2025 залучено Військову частину НОМЕР_1 як співвідповідача до участі в справі. Постановлено розгляд справи розпочати спочатку та проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Військовою частиною НОМЕР_1 подано до суду відзив на позовну заяву, а також заяву про залишення позову без розгляду. В обґрунтування вказаної заяви зазначено про пропущення строку звернення до суду, оскільки позивач звільнений 11.12.2023 з військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 , звернувся до суду з даною позовною заявою лише 23.01.2025 тобто, поза межами строку встановленого ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Як передбачено ч.13 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення вказаних норм, позивач до позовної заяви не надав докази звернення з рапортами на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань щорічно протягом 2019-2024 років.

Частиною 6 ст.161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, положення ст.122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебували на публічній (військовій) службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці при визначенні її розміру. Такі правовідносини регулюються положеннями ст.233 КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками позовної давності.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Так, вищезазначеним Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX ч.1, 2 ст.233 КЗпП України було викладено у наступній редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Таким чином, шляхом внесенням до ст.233 КЗпП України вказаних змін, законодавець увів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

При цьому, слід вказати, що ч.1 ст.233 КЗпП України передбачає загальний строк для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, а ч.2 ст.233 КЗпП України загальний строк для звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Однак, п.1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Верховний Суд у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, у постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23, вирішуючи питання щодо застосування ст.233 КЗпП України, в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшов висновків, що якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії ст.233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19.07.2022, та були припинені на момент чинності дії ст.233 КЗпП України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням ст.233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19.07.2022 підлягають застосуванню норми ст.233 КЗпП України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин").

При цьому, з урахуванням п.1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними ст.233 КЗпП України, почався 01.07.2023.

Як встановлено судом, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.12.2023 №345 військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 , оператора польової лазні взводу забезпечення другого самохідного артилерійського дивізіону військової частини визнано такою, що 11.12.2023 справи і посаду у Військовій частині НОМЕР_1 здала і вибула до Військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби. З 11.12.2023 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 26.10.2024 №300 старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 23.10.2024 №56-РС у відставку за пп."б" п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", визнано такою, що справи та посаду здала і направлена для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 . З 26.10.2024 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та знято з усіх видів забезпечення.

Відтак, спірні правовідносини щодо нарахування та виплату додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з початку січня 2023 року по кінець лютого 2023 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (в період з 19.07.2022 по день виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та зняття з усіх видів забезпечення 11.12.2023), виникли з Військовою частиною НОМЕР_1 уже за нової редакції положень ст.233 КЗпП України, а отже в даному випадку підлягає застосуванню тримісячний строк звернення до суду, який в силу п.1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" КЗпП України, слід обраховувати з 01.07.2023, а тому вказаний строк закінчився 02.10.2023 (01.10.2023 припав на вихідний день).

Натомість даний позов пред`явлено до суду позивачем 23.01.2025, що свідчить про недотримання ним встановленого тримісячного строку на звернення до суду.

Заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивачем не подано.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.14 ст.171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до десяти днів з дня вручення такої ухвали шляхом: подання до суду доказів звернення з рапортами на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань щорічно протягом 2019-2024 років; подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з початку січня 2023 року по кінець лютого 2023 року, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (в період з 19.07.2022 по день виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та зняття з усіх видів забезпечення 11.12.2023), з обґрунтуванням та доказами поважності причин його пропуску або ж уточнити позовні вимоги з урахуванням строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.161, 123, 171, 248 КАС України

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали шляхом подання необхідних документів на адресу суду м.Тернопіль, вул.Кн.Острозького, 20.

У випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 07 квітня 2025 року.

Суддя Мандзій О.П.