Справа № 448/159/25
Суддя: Гіряк С. І.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/159/25
Провадження № 2-а/448/10/25
Р І Ш Е Н Н Я
04.04.2025 м. Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - Гіряк С.І.,
за участю секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська адміністративну справу за позовом:
позивача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до
предмет та підстави позову: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,
учасники справи - не з`явилися,
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів
1. Представник позивача адвокат Яцишин А.В. звернувся з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 15.01.2025 серії ЕНА №3866365 щодо ОСОБА_1 і стягнути з відповідачів судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.
2. Позовні вимоги обґрунтував тим, що постановою поліцейського серії ЕНА №3866365 від 15.01.2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.,а саме за те що позивач 15 січня 2025 року приблизно о 23:07 год. на дорозі М-11 Львів-Шегині 10 км 500м, водій рухався в у середній смузі на дорозі, яка має три смуги у одному напрямку, не маючи наміру здійснювати випередження, розворот чи поворот ліворуч, рухався у темну пору доби з неробочою лівою фарою, не пред`явив документи вказані в п. 2.1 на вимогу працівників поліції, чим порушив п. 11.2. 2.1г ПДР України, чим порушив п. 11.ПДР - порушення розташування ТЗ на проїзній частині.
3. При цьому зазначає, що позивач не здійснював вищевказаних порушень, на вимогу позивача надати докази скоєного правопорушення - працівники поліції почали вимагати посвідчення водія, що він і виконав. Вказує, що зазначення в оскаржуваній постанові про те, що позивач рухався у середній смузі на дорозі яка має три смуги у одному напрямку, не маючи наміру здійснювати випередження, розворот чи поворот ліворуч, це виключно суб`єктивне бачення працівників поліції, оскільки навіть припустити, що позивач рухався у середній смузі, то такий мав намір здійснити поворот до будівлі шиномонтажу, що розташована по напрямку руху позивача, проте не зміг та не встиг цього зробити, оскільки був зупинений працівниками поліції. На момент початку руху 15.01.2025 року позивач перевіряв технічну справність транспортного засобу, яким керував та ним не було виявлено непрацюючих фар. Тобто, навіть якщо припустити, що дійсно працівниками поліції було виявлено непрацюючі фари, то таке така нібито несправність могла виникнути виключно після початку руху або вже під час здійснення керування транспортним засобом.
Таким чином, вважає, що всі описані нібито порушення в оскаржуваній постанові жодним чином не грунтуються на правдивій інформації. Вказує, що жодних доказів вчинення вищевказаного правопорушення позивачу зі сторони працівників поліції надано не було, не зазначено про те, що під час розгляду адміністративної справи позивач заперечував щодо порушення ним Правил дорожнього руху, мотивів таких заперечень тощо, окрім цього працівник поліції мав упередження ставлення до позивача, постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та фактично притягнуто до адміністративної відповідальності особу без наявності ознак адміністративного правопорушення.
4. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.
5. Представник відповідача 09.02.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджуються. В обґрунтування відзиву покликається на те, що пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Вказує, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Вказує, що зі матеріалів справи встановлено, що 15.01.2025 року близько 23 год. 07 хв. за адресою: дорога М-11 Львів-Шегині 10кс+500м Позивач керуючи транспортним засобом Тоуоtа Aventis реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 рухався у середній смузі на дорозі, яка має три смуги в одному напрямку, не маючи наміру здійснювати випередження, розворот, чи попорот ліворуч, рухався у темну пору доби з неробочою лівою фарою, не пред`явив документи, вказані в п. 2.1 на вимогу працівників поліції, п. 11.2, 2.1ґ ПДР України, чим порушив п. 11 Правил дорожнього руху України.
Вважає, що доводи представника позивача щодо незаконності постанови не відповідають дійсності та об`єктивній реальності ситуації, яка мала місце 15.01.2025, адже наявні беззаперечні докази вчинення Позивачем даного правопорушення, разом з тим, Поліцейський чітко спостерігав факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом зупинки транспортного засобу під керуванням Позивача. Позивач здійснив зупинку свого транспортного засобу та почав вести діалог з працівником поліції: Останній, дотримуючись ст. ст. 278,279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.20 Інструкція № 1395 від 07.11.2015), представився, пояснив позивачу причину зупинки та почав з`ясовувати всі необхідні обставини для розгляду справи по суті. Уже безпосередньо під час розгляду Позивача було ознайомлено із вимогами ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП, що підтверджується відеозаписами із нагрудного відеореєстратора Поліцейського, які додані до Відзиву.
Зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 32, п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» Інспектор поліції спостерігаючи факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР, а саме рух середньою смугою, а також рух автомобіля із не працюючою лівою фарою в режимі ближнього світла фар в темну пору доби, мав всі законні підстави для зупинення транспортного засобу, під керуванням Позивача та здійснення превентивних заходів. Факт не працюючої лівої Фари зафіксовано на портативний відеореєстратор поліцейського.
Вказує, що за ч. 1 ст. 121 КУпАП закінчений склад правопорушення настає того моменту, коли особа рухалась з технічною несправністю передбаченої п.31.4 ПДР України не застосовуючи аварійну світлову сигналізацію. Наявність виявленого інспектором поліції порушення, не можливе залишитися в темну пору доби непомітним для Позивача, як водія транспортного засобу, який повинний бути уважним та виявивши несправність прийняти заходи для їх усунення. Такі порушення створюють певного роду небезпеку для інших учасників дорожнього руху.
Зазначає, що пунктом 11.2 ПДР України передбачено на дорогах, які мають дві або більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися «найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується виперередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Для збільшення пропускної здатності доріг та забезпечення безпеки дорожного руху Правилами дорожнього руху передбачена вимога, яка зобов`язує водіїв триматися правого краю проїзної частини. Рух смугами, розташованими лівіше, заборонений, якщо крайні праві смуги вільні. У відповідності до частини другої статті 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, тобто за порушення п.11.2 ПДР.
Зазначає, що із портативного відеорестратора поліцейського вбачається, що автомобіль, яким керував позивач рухався по середній смузі для руху.При цьому, світловий покажчик повороту відповідного напрямку, на автомобілі не був увімкнений, що спростовує доводи позивача про те, що він рухався з метою здійснення повороту.
Вказує, що Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитись із дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки доку зазначені в пункті 2.1, а відповідно пунктом 2.1 "ґ" ПДР України встановлено, що водій механічного транспор засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трансш засобів.
Вказує, що в ході розмови із позивачем, поліцейським встановлено, що в останнього відсутній чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії). Вказує, що факт надання позивачем посвідчення водія не спростовується, а як вбачається із оскарженої постанови в провину Позивачу ставиться саме пункт правил 2.1 України, відповідно до якого чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трантранспортних засобів у Позивача на момент винесення постанови був відсутній.
Щодо тверджень представника позивача щодо упередженого ставлення працівника поліції вказує, що такі доводи є необгрунтованими, та такими, що несуть суто маніпулятивний характер, оскільки, з відео з реєстратора поліцейського він діяв як суб`єкт владних повноважень, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, враховуючи вищенаведене, вказує, що позивач керуючи транспортним засобом Тоуоtа Аventis реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 рухався у середній смузі на дорозі, яка має три смуги у одному напрямку, не маючи наміру здійснювати випередження, розворот, чи поворот ліворуч, рухався у темну пору доби з неробочою лівою фарою, не пред`явив документи вказані п. 2.1 на вимогу працівників поліції, п. 11.2, 2.ІГ ПДР України, чим ворушив п. 11 Правил дорожнього руху України. Відтак, Поліцейський керуючись наявними доказами та нормами власної дискреції виніс абсолютно законну та правомірну Постанову.
Вказує, що долучення відеозаписів із портативного реєстратора під час оскарження постанови є абсолютно правомірним.
Вказує, поліцейський управління, приймаючи рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, діяв в межах власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями передбаченими Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП та посадовою інструкцією поліцейського. Поліцейський Управління мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Вказує, що немає підстав для скасування Постанови, а вимоги Позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Крім цього, не погоджується з заявленим позивачем розміром судових витрат на правничу допомогу, з огляду на неспівмірність із складністю позову. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого, а також відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат в частині стягнення суми на надання правничої допомоги позивачу.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи
6. В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, 06.02.2025 подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вказаши, що позовні вимоги підтримує, просив їх задоволити.
7. Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданому відзиві на позовну заяву просять розглядати справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подав.
9. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
10. Ухвалою суду від 03.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 КАС), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.
ІV. Обставини встановлені Судом
11. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №3866365 від 15.01.2025 позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні, як вказано у постанові, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 коп.
13. Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 15.01.2025 року приблизно о 23:07 год. на дорозі М-11 Львів-Шегині 10 км 500м, водій рухався в у середній смузі на дорозі, яка має три смуги у одному напрямку, не маючи наміру здійснювати випередження, розворот чи поворот ліворуч, рухався у темну пору доби з неробочою лівою фарою, не пред`явив документи вказані в п. 2.1 на вимогу працівників поліції, чим порушив п. 11.2. 2.1г ПДР України, чим порушив п. 11.ПДР - порушення розташування ТЗ на проїзній частині.
14. З долученого до відзиву представником відповідача відеозапису вбачається, що позивач дійсно керуючи транспортним засобом, рухався в у середній смузі на дорозі, яка має три смуги у одному напрямку, не маючи наміру здійснювати випередження, розворот чи поворот ліворуч, рухався у темну пору доби з неробочою лівою фарою, не пред`явив документи вказані в п. 2.1г на вимогу працівників поліції. Також на відеозаписі зафіксовано факт вчинення Позивачем правопорушень, а саме факт здійснення руху позивачем в середній смузі для руху, а також факт зупинки транспортного засобу під керуванням Позивача: факт представлення Поліцейським, повідомлення Позивача про ведення відеофіксапії та факт роз`яснення суті вчиненого Позивачем правопорушення, факт проведення процедури розгляду справи, в тому числі, ознайомлення Позивача із вимогами ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; факт ознайомлення Позивача із винесеною Постановою та факт підписання Позивачем такої, та факт отримання ним копії. Згідно ст. 251 КУпАП працівники поліції оцінили докази на місці вчинення адміністративного правопорушення, прийняли рішення про складання постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП.
15. Наданий відповідачем відеозапис правопорушення, є належним, допустимим та достатнім доказом, отриманий з дотриманням норм закону, містить інформацію щодо предмета доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
V. Застосоване Судом законодавство та висновки Суду
16. Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
17. Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушенняправил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
18. З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимінаказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС Українизатверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).
19. Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу;постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч.2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
20. Відповідно доп. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух»встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
21. Згідноп. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів, до яких належать, зокрема, водії транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
22. Згідно п. 2.1 «г» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.
Відповідно до п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;
23. Приписами ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
24. Приписами ч.1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
25. Відповідно до п. 11.2. КупАП на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.
26. Приписами ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
27. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
28. Згідно приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному закономпорядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.
29. Долучений до матеріалів справи представником відповідача відеозапис порушення позивачем ОСОБА_1 п. 2.1.г, 11.2 ПДР України підтверджує скоєння позивачем правопорушень та є належним та допустимим доказом по справі.
Викладене свідчить про доведеність відповідачем відповідно до приписів ч.2 ст. 77 КАС України наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, та є підставою для відмови в скасуванні оскаржуваної постанови серії ЕНА№3866365 від 15.01.2025.
30. Доводи представника позивача про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення спростовуються оглянутим в судом диском.
При цьому, як вбачається з постанови, уповноваженою особою поліції встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини скоєного правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені ст.ст.245,252,280 КУпАП.
31. Суд зазначає, що обставини, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача повністю відповідають обставинам, які зафіксовані в наданих відповідачем до відзиву відеозаписах. Оглянуті судом відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Наданий відповідачем відеозапис правопорушення, є належним, допустимим та достатнім доказом, отриманий з дотриманням норм закону, містить інформацію щодо предмета доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
32. Також, як вбачається, позивач був присутній на місці складання постанови, був проінформований про суть вчиненого ним правопорушення, під час спілкування ним висловлювались свої доводи, заперечення по суті вчиненого правопорушення, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та об`єктивне рішення інспектора, як посадової особи, що приймає рішення у справі.
32. Верховний Суд у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначив, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
33. Проте, в даному випадку позивачем не надано суду жодного належного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
35. З огляду на зазначене, приходжу до переконання, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
36. Доводи адміністративного позову обґрунтовані виключно посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови та не спростовують правильність прийнятого поліцейським рішення.
37. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено уповноваженою посадовою особою, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Водночас, відповідачем не допущено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття і складення спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування.
38. Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що інспектор поліції діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а надані суду докази повністю підтверджують порушення позивачем вимог п. 2.1.г, 11.2 ПДРУкраїни, а тому спірна постанова винесена з дотриманням вимог встановлених КУпАП та скасуванню не підлягає.
VІ. Судові витрати
39. Згідно із статтею 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
40. За змістом частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, тому не підлягає стягненню на його користь, сплачені судові витрати.
З цих підстав, керуючись статтями 1-3,77, 139, 241-246,268-271,286 Кодексу адміністративного судочинства, Суд,
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити за недоведеністю позовних вимог.
2. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 04.04.2025.
Відомості про сторін справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Суддя Світлана ГІРЯК