Справа № 640/14581/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 640/14581/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газоторгова компанія» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газоторгова компанія» (далі ТзОВ «Газоторгова компанія») звернулось із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, Комісія) про визнання протиправною та скасування постанови від 09.07.2019 №1394 про накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.06.2019 Комісією була проведена позапланова перевірка ТзОВ «Газоторгова компанія» щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 25.06.2019 №224, відповідно до висновків якого установлено порушення вимог постанови НКРЕКП від 16.02.2017 №201, Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу:

- пункту 2.1 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме: - положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» стосовно здійснення постачання природного газу відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором;

- підпункт 11 пункту 2.2 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення постачання природного газу на підставі договорів постачання природного газу, що укладаються зі споживачами, у тому числі побутовими споживачами відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та чинних Правил постачання природного газу;

- підпункт 13 пункту 2.2 Ліцензійних умов з постачання щодо виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу.

На підставі акта перевірки від 25.06.2019 №224 відповідач прийняв постанову від 09.07.2019 №1394 про накладення штрафу в розмірі 850 000,00 грн на ТзОВ «Газоторгова компанія» за порушення зазначених Ліцензійних умов.

ТзОВ «Газоторгова компанія» вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки висновки відповідача щодо порушення позивачем Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201, про які зазначено в оскаржуваній постанові, не могли й не можуть мати місце в силу того, що позивач не був постачальником природного газу для ПАТ «Одеський припортовий завод» в березні 2018 року, що виключає можливість застосування в даному випадку до позивача санкцій за порушення таких Ліцензійних умов. Вказане свідчить про те, що оскаржувана постанова суперечить дійсним обставинам справи та прийнята внаслідок помилкових висновків відповідача, з невідповідністю нормам законодавства України, а тому, має бути визнана протиправною та скасована.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2019 відмовлено ТзОВ «Газоторгова компанія» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.08.2019 клопотання ТзОВ «Газоторгова компанія» про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін залишено без задоволення.

У відзиві на позов від 30.08.2019 відповідач позовних вимог не визнав. Вказав, що НКРЕКП, під час перевірки встановлено, що ТзОВ «Газоторгова компанія» подавались місячні номінації/реномінації замовника послуг транспортування на січень-травень 2018 року Оператору газотранспортної системи, які містили планові обсяги постачання природного газу у розрізі споживачів із зазначенням їх ЕІС-кодів та передачу природного газу у віртуальній точці.

Відповідно до положень частини першої статті 12 Закону про ринок постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно із положеннями пункту 1 розділу ІІ Правил підставою для постачання природного газу споживачу є зокрема, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

Аналізом місячних номінацій/реномінацій на січень-березень 2018 року, наданих під час перевірки встановлено, що Товариством подавалася номінація для потреб ПАТ «Одеський припортовий завод» у лютому та березні 2018 року.

При цьому, Регулятором під час перевірки встановлено, що договір постачання природного газу між ТзОВ «Газоторгова компанія» та ПАТ «Одеський припортовий завод» відсутній.

Вищенаведене свідчить про порушення пункту 2.1 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме вимог положень частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» стосовно здійснення постачання природного газу відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором та підпунктів 11, 13 пункту 2.2 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення постачання природного газу на підставі договорів постачання природного газу, що укладаються 31 споживачами, у тому числі побутовими споживачами відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та чинних Правил постачання природного газу та виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу.

Разом з цим, між ТзОВ «Газоторгова компанія» та ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» укладений агентський договір від 14.02.2018 №2-18ГК/003 (далі - Агентський договір №2-18ГК/003), відповідно до якого ТзОВ «Газоторгова компанія» (Агент) зобов`язується за винагороду протягом лютого - березня 2018 року здійснювати за дорученням ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» (Принципал) від свого імені та за рахунок Принципала юридичні і фактичні дії щодо постачання природного газу ПАТ «Одеський припортовий завод» в межах договору на переробку давальницької сировини від 21.12.2017 №20/CH-244, укладеного між ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» та ПАТ «Одеський припортовий завод».

Представник відповідача зазначив, що ані договір на переробку давальницької сировини, ані агентський договір, не визначає умови постачання природного газу споживачу, а отже ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» не мало правових підстав передоручати ТзОВ «Газоторгова компанія» обов`язок щодо постачання природного газу ПАТ «Одеський припортовий завод».

Згідно із поясненнями ТзОВ «Газоторгова компанія» акти приймання-передачі вартісних показників природного газу, відповідно до умов агентського договору №2-18ГК/003, підписані позивачем та ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія», яким в свою чергу підписувались акти приймання-передачі із ПАТ «Одеський припортовий завод».

Відповідно до актів прийому-передачі вартісних показників природного газу загальний фактичний обсяг передачі природного газу ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія», згідно із

агентським договором №2-18ГК/003 (постачання природного газу на ПАТ «Одеський припортовий завод»), склав 37 340,266 тис. куб. м, зокрема в лютому 2018 року - 27 519,776 тис. куб, м, у березні 2018 року - 9 820,490 тис. куб. м.

Зауважив, що у січні 2018 року ТзОВ «Газоторгова компанія» здійснило продаж ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» природного газу в обсязі 6 500,000 тис.куб.м відповідно до укладеного договору купівлі-продажу природного газу від 18.01.2018 №18-01-018.

Крім того, у січні 2018 року в підземних сховищах газу АТ «Укртрансгаз» Товариством було здійснено продаж ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» (Покупець) природного газу в обсязі 1 300,000 тис. куб.м.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу від 24.01.2018 №1-18ГК/018 даний обсяг газу, що передається Покупцю (ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія»), призначений для надання Покупцем оператору газотранспортної системи фінансового забезпечення виконання Покупцем зобов`язань щодо оплати послуг балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї, разом з поданням номінації щодо постачання Покупцем природного газу ПАТ «Одеський припортовий завод».

Місячні номінації/реномінації замовника послуг транспортування ТзОВ «Газоторгова компанія» на квітень 2018 року подавалися Товариством Оператору газотранспортної системи листами від 22.03.2018 №220/01, від 30.03.2018 №222/01, від 05.04.2018 №218/01, від 23.04.2018 №233/01, від 25.04.2018 №237/01, які містили планові обсяги постачання природного газу у розрізі споживачів із зазначенням їх ЕІС-кодів та передачу природного газу у віртуальній точці.

Разом з тим, аналізом місячних номінацій/реномінацій на квітень 2018 року, наданих під час перевірки встановлено, що Товариством не подавались номінація для потреб ПАТ «Одеський припортовий завод».

Враховуючи відсутність договірних відносин між ТзОВ «Газоторгова компанія» та ПАТ «Одеський припортовий завод», а також відсутність підтвердженої номінації для потреб споживача із ресурсу ТзОВ «Газоторгова компанія» Товариство не було постачальником природного газу у квітні 2018 року для потреб ПАТ «Одеський припортовий завод».

Разом з тим, відповідно до місячної номінації замовника послуг транспортування ТзОВ «Газоторгова компанія» від 05.04.2018 №218/01, станом на 05.04.2018 було передбачено передачу природного газу ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» у віртуальній торговій точці в обсязі 10 000,000 тис. куб. м.

Відповідно до акта приймання-передачі природного газу у віртуальній торговій точці від 30.04.2018 б/н обсяг передачі ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» природного газу у квітні 2018 року склав 10 000,000 тис. куб. м.

Обсяг продажу природного газу ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» (10 000,000 тис. куб. м) відображено Ліцензіатом у додатку 5 до форми №4-НКРЕКП-газ-моніторинг (квартальна).

Представник відповідача зауважив, що в травні 2018 року відповідно до місячних номінації/реномінацій та звітів про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування ТзОВ «Газоторгова компанія» не подавало номінацію для потреб ПАТ «Одеський припортовий завод» та не передавало природний газ в віртуальній торговій точці ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія».

Вважає, що ТзОВ «Газоторгова компанія» не мало правових підстав для здійснення постачання природного газу ПАТ «Одеський припортовий завод» на підставі та на умовах агентського договору, оскільки, відповідно до положень статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та положень пункту 1 розділу ІІ Правил, постачання природного газу може здійснюватися виключно на підставі договору постачання природного газу укладеного зі споживачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2019 відмовлено ТзОВ «Газоторгова компанія» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Тому Окружний адміністративний суд міста Києва супровідним листом від 02.02.2023 №03-19/8690/23 «Про скерування за належністю справи» на виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-ІХ надіслав адміністративну справу №640/14581/19 до Київського окружного адміністративного суду. У подальшому Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав судові справи Волинському окружному адміністративному суду.

Справа надіслана Київським окружним адміністративним судом до Волинського окружного адміністративного суду для розгляду та надійшла до суду 24.02.2025.

Відповідно до вимог статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України та за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, адміністративну справу №640/14581/19 передано на розгляд судді Волинського окружного адміністративного суду Дмитруку В.В.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/14581/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газоторгова компанія» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови. Запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати суду додаткові пояснення у справі щодо позовних вимог та заперечень на них.

Представником відповідача 13.03.2025 через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін.

Щодо клопотання НКРЕКП про здійснення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов та додаткові пояснення по справі, суд не вбачав підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача у додаткових поясненнях зазначив, що ТзОВ «Газоторгова компанія» здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 27.04.2017 №613.

17.12.2015 між ПАТ «Укртрансгаз» та ТзОВ «Газоторгова компанія» укладено договір транспортування природного газу №.

Згідно з умовами договору замовнику (ТзОВ «Газоторгова компанія») можуть надаватися послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на

підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

НКРЕКП, під час перевірки встановлено, що ТзОВ «Газоторгова компанія» подавались місячні номінації/реномінації замовника послуг транспортування на січень-травень 2018 року

Оператору газотранспортної системи, які містили планові обсяги постачання природного газу у розрізі споживачів із зазначенням їх ЕІС-кодів та передачу природного газу у віртуальній точці.

Вказав, що відповідно до положень частини першої статті 12 Закону про ринок постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно із положеннями пункту 1 розділу ІІ Правил підставою для постачання природного газу споживачу є зокрема, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

Аналізом місячних номінацій/реномінацій на січень-березень 2018 року, наданих під час перевірки встановлено, що Товариством подавалася номінація для потреб ПАТ «Одеський припортовий завод» у лютому та березні 2018 року.

При цьому, Регулятором під час перевірки встановлено, що договір постачання природного газу між ТзОВ «Газоторгова компанія» та ПАТ «Одеський припортовий завод» відсутній.

Виявлене безумовно свідчить про порушення позивачем вимог пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов.

Згідно з положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Натомість зазначене передбачене також положеннями пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі Правила постачання), підставою для постачання природного газу споживачу є зокрема, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

Порушення вимог у сфері провадження господарської діяльності з постачання природного газу, а відтак, їх порушення є порушенням Ліцензійних вимог, відповідальність за яке передбачене статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу».

Представник відповідача вважає, що ТзОВ «Газоторгова компанія» не мало правових підстав для здійснення постачання природного газу ПАТ «Одеський припортовий завод» на підставі та на умовах агентського договору, оскільки, відповідно до положень статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та положень пункту 1 розділу ІІ Правил, постачання природного газу може здійснюватися виключно на підставі договору постачання природного газу укладеного зі споживачем. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 24.06.2019 НКРЕКП була проведена позапланова перевірка ТзОВ «Газоторгова компанія» щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 25.06.2019 №224, відповідно до висновків якого установлено порушення вимог постанови НКРЕКП від 16.02.2017 №201, Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу:

- пункту 2.1 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме: - положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» стосовно здійснення постачання природного газу відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором;

- підпункт 11 пункту 2.2 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення постачання природного газу на підставі договорів постачання природного газу, що укладаються зі споживачами, у тому числі побутовими споживачами відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та чинних Правил постачання природного газу;

- підпункт 13 пункту 2.2 Ліцензійних умов з постачання щодо виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу.

На підставі акту перевірки від 25.06.2019 №224 відповідач прийняв постанову від 09.07.2019 №1394 про накладення штрафу в розмірі 850 000,00 грн на ТзОВ «Газоторгова компанія» за порушення зазначених Ліцензійних умов.

Не погоджуючись із застосованими санкціями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1-3 статті 1 закону України від 22.09.2016 №1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1540-VIII) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (пункт 72 частини 1 статті 1 Закону №2019-VIII).

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначенні Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 №1540-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону №1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 3 Закону №1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

За приписами статті 14 Закону №1540-VIII засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті. Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію. У разі розгляду Регулятором питання, що містить таємну інформацію, порядок доступу до якої регулюється законом, Регулятор приймає рішення про розгляд такого питання в режимі закритого слухання.

Приписами статті 19 Закону №1540-VIII визначено, що Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону № 1540-VIII Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».

Адміністративні стягнення застосовуються до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення ліцензійних умов, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Згідно з частиною четвертою статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» під час здійснення державного контролю Регулятор має право: 1) вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; 2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо - та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу; 3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; 4) призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю; 5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; 6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

12.08.2018 набула чинності Постанова НКРЕКП від 14.06.2018 №428 «Про затвердження Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов» відповідно до Законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності (далі - ліцензіати) та регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг .

Цей Порядок застосовується НКРЕКП при здійсненні контролю за дотриманням законодавства та ліцензійних умов ліцензіатами шляхом проведення планових і позапланових перевірок та установлює: процедуру організації та проведення планових та позапланових перевірок; порядок оформлення результатів перевірок; права та обов`язки голови та членів комісії з перевірки; права та обов`язки уповноваженої особи ліцензіата; контроль за виконанням рішень НКРЕКП; порядок застосування санкцій до ліцензіатів за порушення законодавства та ліцензійних умов.

Підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, є: 1) неподання, несвоєчасне подання (більше трьох робочих днів), подання недостовірної інформації або необхідність перевірки достовірності такої інформації; 2) неподання, несвоєчасне подання (більше трьох робочих днів), подання недостовірних даних у звітності або необхідність перевірки достовірності таких даних в установлений НКРЕКП строк або в інших документах; 3) неподання копій документів, засвідчених в установленому законодавством порядку, пояснень та іншої інформації на законну вимогу НКРЕКП; 4) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері енергетики чи комунальних послуг, її законних прав та надання документів (копій документів), що підтверджують таке порушення; 5) обґрунтоване звернення суб`єкта господарювання або споживача про порушення суб`єктом природної монополії законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж, мереж централізованого водопостачання та/або водовідведення, порушення ліцензійних умов та надання документів (копій документів), що підтверджують таке порушення ліцензійних умов; 6) виявлення під час аналізу звітності або моніторингу нецільового використання коштів, передбачених встановленою структурою тарифів та/або схваленою інвестиційною програмою.

Строк проведення позапланової невиїзної перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - трьох робочих днів. Продовження строку здійснення позапланової невиїзної перевірки не допускається.

Позапланова невиїзна перевірка суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, може проводитися без попередження заздалегідь.

Згода ліцензіата, його повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки, його присутність під час проведення такої перевірки є необов`язковими.

Під час проведення позапланової невиїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її здійснення, із зазначенням цих питань у посвідченні на проведення такої перевірки.

Позапланова невиїзна перевірка проводиться виключно у приміщенні НКРЕКП або у приміщенні її територіального органу.

Про результати позапланової невиїзної перевірки (про факти виявлення порушень законодавства та їх перелік або про відсутність порушень) ліцензіат повідомляється рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів після підписання акта про результати позапланової невиїзної перевірки з надсиланням суб`єкту господарювання відповідного акта перевірки. Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки. Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному вебсайті НКРЕКП до розгляду акта на засіданні НКРЕКП.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та/або ліцензійних умов НКРЕКП розглядає на засіданні, що проводиться у формі відкритого слухання, питання відповідальності ліцензіата та приймає рішення про застосування до нього санкцій.

При застосуванні санкцій НКРЕКП має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

За порушення законодавства та ліцензійних умов у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП може застосовувати до ліцензіатів санкції у вигляді: застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; накладення штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії.

У разі повного або часткового усунення ліцензіатом порушень ліцензійних умов, виявлених під час перевірки, до моменту прийняття рішення на засіданні НКРЕКП, що обов`язково підтверджується відповідними документами, факт усунення враховується при прийнятті рішення щодо застосування до ліцензіата санкцій та/або заходів регуляторного впливу.

Рішення НКРЕКП про усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірок, оформлюється розпорядженням, копія якого вручається особисто уповноваженій особі ліцензіата (з відміткою про вручення на примірнику, який залишається в НКРЕКП) або надсилається ліцензіату рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення не пізніше п`яти робочих днів з дня прийняття.

Рішення НКРЕКП про накладення штрафу, застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень, зупинення дії ліцензії, анулювання ліцензії приймається у вигляді постанови, копія якої вручається особисто уповноваженій особі ліцензіата (з відміткою про вручення на примірнику, який залишається в НКРЕКП) або надсилається ліцензіату рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення не пізніше п`яти робочих днів з дня прийняття.

НКРЕКП застосовує штрафні санкції до ліцензіатів у розмірах, встановлених законами України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про ринок природного газу» та «Про теплопостачання».

Ліцензіати, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії постанови про накладення штрафу.

За заявою суб`єкта господарювання, на якого накладено штраф, НКРЕКП своїм рішенням має право відстрочити або розстрочити сплату накладеного нею штрафу.

Ліцензіат зобов`язаний усунути порушення у визначений рішенням строк та не пізніше десяти робочих днів після їх усунення надати до НКРЕКП письмовий звіт з належним чином завіреними копіями підтверджуючих документів.

Ліцензіат має право письмово звернутись до НКРЕКП із заявою про продовження строку усунення порушень не пізніше десяти робочих днів до дати закінчення встановленого рішенням НКРЕКП строку із зазначенням у зверненні поважних причин. НКРЕКП може прийняти рішення про продовження строку усунення порушень, якщо визнає такі причини поважними.

За даними звіту ліцензіата щодо усунення порушень та на основі підтверджуючих документів СП НКРЕКП готує та подає члену НКРЕКП відповідно до розподілу функціональних обов`язків доповідну записку для погодження припинення процедури розгляду порушень ліцензіатом та долучення всіх матеріалів та документів до ліцензійної справи.

У разі невиконання ліцензіатом рішення НКРЕКП щодо усунення порушень вимог законодавства, виданого за результатами проведення попереднього заходу контролю у визначений рішенням строк, НКРЕКП приймає рішення про проведення позапланової виїзної перевірки.

З аналізу вищевказаних норм законних та підзаконних актів суд дійшов висновку, що відповідач діяв у спосіб та в межах наданих йому повноважень, встановлених спеціальним законом, який регулює його діяльність, а саме: Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», та спеціальним Порядком, яким керувався під час проведення перевірки ліцензіата-позивача та під час винесення оскаржуваного рішення, а саме: «Порядком контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов», затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №428.

Щодо підстав застосування штрафних санкцій.

Зі змісту оскаржуваної постанови НКРЕКП, вбачається, що Регулятором накладено штраф за порушення пункту 2.1 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме вимог положень частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» стосовно здійснення постачання природного газу відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором та підпунктів 11, 13 пункту 2.2 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення постачання природного газу на підставі договорів постачання природного газу, що укладаються зі споживачами, у тому числі побутовими споживачами відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та чинних Правил постачання природного газу та виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу.

Так, ТзОВ «Газоторгова компанія» здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 27.04.2017 №613.

17.12.2015 між ПАТ «Укртрансгаз» та ТзОВ «Газоторгова компанія» укладено договір транспортування природного газу №.

Згідно з умовами договору замовнику (ТзОВ «Газоторгова компанія») можуть надаватися послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

НКРЕКП, під час перевірки встановлено, що ТзОВ «Газоторгова компанія» подавались місячні номінації/ реномінації замовника послуг транспортування на січень-травень 2018 року Оператору газотранспортної системи, які містили планові обсяги постачання природного газу у розрізі споживачів із зазначенням їх ЕІС-кодів та передачу природного газу у віртуальній точці.

Суд враховує, що відповідно до положень частини першої статті 12 Закону про ринок постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно із положеннями пункту 1 розділу ІІ Правил підставою для постачання природного газу споживачу є зокрема, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

Аналізом місячних номінацій/реномінацій на січень-березень 2018 року, наданих під час перевірки встановлено, що Товариством подавалася номінація для потреб ПАТ «Одеський припортовий завод» у лютому та березні 2018 року.

При цьому, Регулятором під час перевірки встановлено, що договір постачання природного газу між ТзОВ «Газоторгова компанія» та ПАТ «Одеський припортовий завод» відсутній.

Разом з тим, між ТзОВ «Газоторгова компанія» та ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» укладено агентський договір від 01.04.2018 №01-04/18, предметом якого є приймання ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» (Агент) природного газу від ТзОВ «Газоторгова компанія» (Принципал), який належить Принципалу та за винагороду здійснення за дорученням Принципала від свого імені та за рахунок Принципалу юридичні та фактичні дії щодо переробники газу на продукцію на потужностях ПАТ «Одеський припортовий завод».

Відповідно до додаткової угоди від 01.04.2018 №1 до агентського договору №01-04/18, Принципал передає у квітні 2018 року газ в обсязі 10 000,000 тис. куб. м та плановий обсяг продукції, яка буде вироблена у квітні 2018 року становить 9 777,8 тон карбаміду навалом.

Відповідно до акта приймання-передачі природного газу у віртуальній торговій точці від 30.04.2018 б/н обсяг передачі ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» природного газу у квітні 2018 року склав 10 000,000 тис. куб. м.

Обсяг продажу природного газу ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» (10 000,000 тис. куб. м) відображено Ліцензіатом у додатку 5 до форми №4-НКРЕКП-газ-моніторинг (квартальна).

При цьому, в травні 2018 року відповідно до місячних номінації/реномінацій та звітів про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування ТзОВ «Газоторгова компанія» не подавало номінацію для потреб ПАТ «Одеський припортовий завод» та не передавало природний газ в віртуальній торговій точці ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія».

Виявлене безумовно свідчить про порушення позивачем вимог пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов.

Положеннями пунктом 2.1 Ліцензійних умов визначено, що господарська діяльність з розподілу природного газу здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу.

Згідно з положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Натомість зазначене передбачене також положеннями пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі Правила постачання), підставою для постачання природного газу споживачу є зокрема, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

Частинами першою та другою статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Дотримання вищезазначених вимог є обов`язком суб`єкта господарювання, за умови здійснення ним господарської діяльності з постачання природного газу на підставі ліцензії.

Порушення вимог у сфері провадження господарської діяльності з постачання природного газу, а відтак, їх порушення є порушенням Ліцензійних вимог, відповідальність за яке передбачене статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу».

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді: попередження про необхідність усунення порушень; штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії.

Згідно з підпунктом «б» пункту 5 частини четвертої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів), зокрема: від 3000 до 50000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню, за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню.

Отже, порушення Ліцензійних умов, може бути підставою для застосування санкцій у вигляді штрафу згідно з положеннями статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» (за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню). Аналіз вищезазначених норм, дає підстави дійти висновку про те, що ліцензіати - суб`єкти господарювання, що здійснюють діяльність у сфері транспортування природного газу, зобов`язані дотримуватися умов передбачуваних нормами чинного законодавства.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо здійснення ним посередницьких дій стосовно постачання газу для ПАТ «Одеський припортовий завод», оскільки ТзОВ «Газоторгова компанія» здійснювалися юридичні і фактичні дії щодо постачання природного газу ПАТ «Одеський припортовий завод».

Також суд враховує, що ані договір на переробку давальницької сировини, ані агенський договір, не визначає умови постачання природного газу споживачу, а отже ТОВ «Всеукраїнська Енерго Компанія» не мало правових підстав передоручати ТзОВ «Газоторгова компанія» обов`язок щодо постачання природного газу ПАТ «Одеський припортовий завод».

Відтак, що ТзОВ «Газоторгова компанія» не мало правових підстав для здійснення постачання природного газу ПАТ «Одеський припортовий завод» на підставі та на умовах агентського договору, оскільки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та положень пункту 1 розділу ІІ Правил, постачання природного газу може здійснюватися виключно на підставі договору постачання природного газу укладеного зі споживачем.

Поряд з цим, надаючи оцінку кожному аргументу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29). Наведена позиція Європейського суду з прав людини також застосовується і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 у справі №802/2236/17-а.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач всупереч вимогам статті 77 КАС України не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваного рішення підтверджено належними та допустимими доказами. Відтак позов задоволенню не підлягає.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газоторгова компанія» (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 13-15, пов. 8, каб. 18, )

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 19, )

Суддя В.В. Дмитрук