Справа № 320/37552/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року справа №320/37552/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом компанії «NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET ANONIM SIRKETI» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява представництва «НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.07.2023 № та №.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 14.01.2025 вирішено замінити у справі первинного позивача Представництва «НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» на належного позивача Компанію «NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET ANONIM SIRKETI» (), яка зареєстрована за законодавством Турецької Республіки та знаходиться за адресою: Туреччина, м. Стамбул, квартал Сарай, вул. Др. Аднан Бююкденіз № 14, р-н Юмраніє.

Свої вимоги позивач мотивує безпідставністю оскаржуваних рішень з огляду на відсутність правових підстав для їх прийняття.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.

Заслухавши у судовому засіданні позиції присутніх представників учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, судом вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві згідно листа ДПС України від 17.03.2023 №5769/7/99-00-23-01-01-07-01 щодо отриманої інформації та документів від компетентного органу Турецької Республіки, які стосуються питань, що були охоплені під час попередньої перевірки представництва «НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» та свідчать про порушення податкового законодавства при користуванні пільговим режимом оподаткування з податку на прибуток на підставі міжнародних договорів, наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 18.05.2023 №2437-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка представництва «НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» на дотримання вимог податкового законодавства при користуванні пільгового режиму оподаткування за період з 01.01.2016 по 3 1.12.2018.

За результатами перевірки складено акт від 01.06.2023 №41554/Ж5/26-15-23-05- 21/26599075, яким встановлено порушення:

- пп. 141.4.7 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, в результаті чого представництвом занижено податок на прибуток на загальну суму 14 926 617 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 3 750 083 грн.. за 2017 рік на суму 5 098 368 грн., за 2018 рік на суму 6 078 166 гривень.

- пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Кодексу в частині не подання звіту про контрольовані операції за 2018 звітний рік.

На підставі зазначеного акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 06.07.2023, яким представництву збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 11 176 534 грн, а також застосовано штрафну санкцію у сумі 2 794 133,50 грн;

- № від 06.07.2023, яким за неподання звіту про контрольовані операції, документації з трансфертного ціноутворення застосовано до представництва штрафну санкцію у сумі 528 600 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, актом документальної планової виїзної перевірки від 20.12.2019 №26/2-26-15-05- 06-06 встановлено, що за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 представництвом задекларовано дохід в сумі 276 418 844 грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника «Доходи від діяльності допоміжного або підготовчого характеру (код рядка 03.1 ВД)» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 в сумі 276 418 844 грн. на підставі таких документів: виписок банку по валютному та гривневому рахунку, договорів не встановлено заниження або завищення.

Перевіркою виписок банку по валютному та гривневому рахунках встановлено, що представництво «НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 отримувало від Головної компанії «NOBEL ILAQ SANAYII ve TICARET ANONIM SIRKETI» (Турецька Республіка) грошові кошти в якості фінансування витрат Представництва в загальній сумі 10 376 496 дол. США або 276 418 844 грн.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2018 представництво «НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» не декларувало податок на прибуток.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток не встановлено його заниження або завищення.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2018 представництво «НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» не декларувало від`ємне значення об`єкта оподаткування.

Відповідно до наданих до перевірки документів встановлено, що отримані доходи в якості фінансування від головної компанії представництво «НОБЕЛЬ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» не декларувало та не оподатковувало податком на прибуток, використовуючи переваги міжнародних договорів, а саме ст. 5 Угоди між Урядом України і Урядом Турецької Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно (дата набрання чинності для України - 29.04.1998).

Відповідно до пп. 14.1.193 п. 14.1 статті 14 ПК України представництво компанії-нерезидента не вважається постійним представництвом, якщо його діяльність має підготовчий та допоміжний характер по відношенню до діяльності материнської компанії.

Такий же підхід відображений у параграфі (е) частини 4 статті 5 Конвенції між Україною і Турецькою Республікою про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від 27 листопада 1996 року (далі - Конвенція).

Пунктом 133.2 статті 133 ПК України встановлено виключний перелік платників податку на прибуток підприємств з числа нерезидентів:

- юридичні особи, що створені в будь-якій організаційно-правовій формі, та отримують доходи з джерелом походження з України, за винятком установ та організацій що мають дипломатичні привілеї або імунітет згідно з міжнародними договорами України;

- постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи із джерелом походження з України або виконують агентські (представницькі) та інші функції стосовно таких нерезидентів чи їх засновників.

Правовий аналіз вказаних вище норм податкового законодавства дає змогу дійти висновку, що обов`язок сплати податку на прибуток у представництва нерезидента виникає за наявності одночасно двох обставин: представництво одержує доходи з джерелом походження з України та має статус постійного.

Як вже зазначалось, єдиним джерелом доходів представництва були кошти, одержані від материнської компанії. Факт одержання доходів від господарської діяльності та інших доходів з джерелом їх походження з України не виявлено, що підтверджується відомостями акту перевірки.

У даному контексті суд звертає увагу на обов`язкову до врахування судову практику Верховного Суду, викладену ним у постанові від 24.05.2019 по справі № 826/3191/13-а, а саме: «...Суд зазначає, що критеріями для віднесення отриманих представництвом ЗФ «Полфарма» С.А. коштів до прибутку нерезидента, який за вимогами закону оподатковується у загальному порядку, є повне або часткове здійснення нерезидентом господарської діяльності на території України через постійне представництво та отримання цим представництвом від такої діяльності сум прибутків, належних нерезиденту.

Діяльність представництва ЗФ «Полфарма» С.А. з реєстрації в Міністерстві охорони здоров 'я України лікарських засобів, виробником яких є фармацевтичний завод «Полфарма» С.А., дослідження кон`юнктури ринку, здійснення маркетингових заходів щодо забезпечення продажу на території України товарів, виготовлених материнською компанією, не виходить за межі допоміжної та підготовчої діяльності, оскільки є відмінною від статутних функцій фармацевтичного заводу «Полфарма» С.А.

Перекваліфікація контролюючим органом Представництва нерезидента в постійне є протиправною, оскільки представництво не укладало угод про надання послуг із третіми особами та не отримувало інших доходів, окрім фінансування від материнської компанії. Таке фінансування отримувалося на банківський рахунок типу «Н», яким користуються лише ті представництва, які не здійснюють комерційну діяльність.»

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 826/10603/15, від 02.05.2023 у справі № 826/16863/14.

«Таким чином, представництва на території України не мають статусу юридичної особи і діють на підставі наданих нерезидентом повноважень. Такі представництва можуть як здійснювати підприємницьку діяльність на території України, так і виконувати виключно функції, які носять допоміжний та підготовчий характер (зберігання, демонстрація, закупівля або доставка товарів, збирання інформації тощо). Ці умови можна охарактеризувати як ознаки, що дозволяють відносити представництво нерезидента до розряду "постійних" та "непостійних".

Отже, обов`язок сплати податку на прибуток у представництва нерезидента виникає за наявності таких обставин: діяльність представництва створює постійне представництво в Україні (має статус постійного представництва) та одержує доходи з джерелом походження з України. Некомерційна діяльність, що має підготовчий або допоміжний характер, не може бути підставою для визначення представництва таким, що має статус постійного.»

У постанові від 16 березня 2020 року Верховний Суд (справа № 826/7675/18) зазначив, що: «...для визнання представництва нерезидента таким, що має статус постійного представництва, необхідною умовою є здійснення ним комерційної діяльності. За своєю сутністю цей термін є еквівалентним терміну «господарська діяльність», який використовується в Податковому кодексі України, а також у міжнародних договорах.

Якщо діяльність представництва має підготовчий та допоміжний характер, а їх створення було покликане забезпечити можливість реалізації товару на території України, то відповідне представництво не можна відносити до «постійного». Діяльність некомерційного представництва має лише підготовчий або допоміжний характер щодо діяльності материнської компанії та є відмінною від статутних функцій материнської компанії.

Постійним представництвом визнається особа, яка загалом здійснює діяльність, аналогічну материнській компанії, або якщо така діяльність є переважною. У разі, коли представництво не виробляє, не закуповує та не розповсюджує товари, що виробляються або закуповуються компанією нерезидентом, а дії представництва щодо реєстрації та рекламування товару мають підготовчий та допоміжний характер, оскільки їх вчинення покликане забезпечити можливість реалізації відповідного товару на території України, то відповідне свідчить про відсутність статусу постійного представництва.

Реєстрація та рекламування товару не є операціями, які безумовно призводять до отримання доходу на території України.

За своїм характером дії щодо реєстрації лікарських засобів носять підготовчий та допоміжний характер, адже їх вчинення покликане забезпечити законність застосування відповідного лікарського засобу на території України.

Крім того, сама по собі реєстрація лікарського засобу не може вважатися дією, яка призводить до отримання доходу на території України.»

Отже, критеріями для віднесення отриманих представництвом коштів до прибутку нерезидента, який за вимогами закону оподатковується у загальному порядку, є повне або часткове здійснення нерезидентом господарської діяльності на території України через постійне представництво та отримання цим представництвом від такої діяльності сум прибутків, належних нерезиденту, чого у даному випадку не мало місця, що фактично підтверджено і відомостями акту перевірки, яким встановлено, що у перевіряємий період представництво отримувало кошти виключно від материнської компанії.

Додатково до наведеного суд звертає увагу на те, що дії щодо реєстрації лікарських засобів носять підготовчий та допоміжний характер, адже їх вчинення покликане забезпечити законність застосування відповідного лікарського засобу на території України. Крім того, сама по собі реєстрація лікарського засобу не може вважатися дією, яка призводить до отримання доходу на території України.

Підпунктом 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України визначено, що платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Згідно положень п.п.39.2.1.1 п. 39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:

ґ) господарські операції (у тому числі внутрішньогосподарські розрахунки), що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.

Отже, визнання господарських операцій контрольованими здійснюється для цілей нарахування податку на прибуток підприємств та у разі, якщо вони можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків.

Оскільки протягом періоду перевірки представництво не підпадало під визначення постійного представництва, операції представництва з компанією-нерезидентом не визнаються контрольованими для цілей статті 39 ПК України. З огляду на це у Представництва був відсутній обов`язок подання звіту про контрольовані операції.

Враховуючи наведене, у судовому порядку не було підтверджено правомірність висновків акту перевірки, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому суд погоджується з доводами позивача про їх протиправність.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 840, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов компанії «NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET ANONIM SIRKETI» (Туреччина, місто Стамбул, квартал Сарай, вулиця Др. Аднан Бююкденіз № 14, район Юмраніє; ) до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 06.07.2023 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві на користь компанії «NOBEL ILAC SANAYII VE TICARET ANONIM SIRKETI» понесені останньою судові витрати у розмірі 26 840, 00 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.