Справа № 676/866/25
Суддя: Вдовичинський А. В.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №676/866/25
Номер провадження 2-а/676/60/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Годнюк С.М. 05.02.2025 року звернувся до суду через систему «Електронний суд» з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліцїі про скасування постанови. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що постановою серія ЕНА № 3934592 від 25.01.2025 р. інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Чарановським О.І. накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП у зв`язку із тим, що 25.01.2025 р. о 18 год. 51 хв. м.Кам`янець- Подільський, вул.. І.Мазепи (Пушкінська) 29 водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6.в ПДР. Представник позивача вказує, що постанова серії ЕНА № 3934592 від 25.01.2025 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є не законною та необґрунтованою, оскільки інспектором було порушено норми матеріального та процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню, виходячи з наступного. 27.01.2025 р. ним направлено адвокатський запит Командиру БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП капітану поліції Бездітному П. з проханням надати на ознайомлення відеоматеріали, які містяться (містилися) на відео реєстраторах (476398, 476135), які зазначені в постанові від 25.01.2025 року серія ЕНА № 3934592 та стосуються всіх обставин справи і порушення ПДР водієм ОСОБА_1 04.02.2025 р. о 12 год. 40 хв. ним отримано особисто в БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП відеоматеріали, які містилися на боді-камері (476398, 476135) працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . З наданих відеоматеріалів справи вбачається, що 25.01.2025 р. о 18 год. 35 хв. інспектор ОСОБА_2 зупинив водія ОСОБА_1 та повідомив, що нібито він порушив ПДР та здійснив обгін ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом, що є заборонено. Водій не визнавав та не визнає інкриміноване йому правопорушення вказує, що правила дорожнього руху не порушував. ОСОБА_1 просив інспектора на місці надати для ознайомлення докази його правопорушення, а саме відеоматеріали. ОСОБА_2 , в свою чергу вказав, що докази відео надасть під час розгляду справи, проте цього інспектор так і не зробив. З відеоматеріалів вбачається, що інспектор не одразу почав розгляд справи, а починаючи з 18 год. 37 хв. почав оглядати автомобіль на наявність якихось технічних несправностей. В подальшому інспектор в порушення вимог ч.4 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» здійнив огляд ТЗ при цьому не виявив нічого забороненого та вказав о 18 год. 54 хв., що буде розглядатися справа відносно водія за порушення ПДР, а саме: здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6.в ПДР. Надані на адвокатський запит відеоматеріали з місця події не містять доказів та в них не відображено, що водій здійснює порушення ПДР. Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції не було з`ясовано, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, інспектор не ознайомив водія з доказами відмовив у їх наданні, які б підтверджували правопорушення. Представник позивача просить суд винести рішення яким: визнати протиправною та скасувати постанову серія ЕНА № 3934592 від 25.01.2025 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальному БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Чарановським О.І. щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 510 грн., за ч.2 ст. 122 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5 605,60 грн., які складаються з 605,60 грн. - судовий збір та 5000 грн., витрати на професійну правничу допомогу адвоката. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задовольнити.

Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Представник відповідача подав суду відзив на позов в якому просить в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування заперечень представник відповідача вказав, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності інспектором поліції після встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення; постанова винесена на місці в присутності позивача з дотриманням вимог ст.ст. 283, 251, 252 КУпАП, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, містить посилання на відео з відеореєстраторів 476398, 476135; представником позивача не надано детального опису виконаних робіт з надання правової допомоги, з розміром понесених витрат на правову допомогу департамент не погоджується оскільки справа відноситься до малозначних, договір про надання правової допомоги укладено за місяць до вчинення правопорушення, не надано касовий документ підтверджуючий оплату послуг адвоката. В суді представник відповідача заперечення зазначені у відзиві підтримав, вважає вимоги позивача такими, що не підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою серія ЕНА № 3934592 від 25.01.2025 р. інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Чарановським О.І. накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до змісту постанови 25.01.2025 р. о 18 год. 51 хв. м.Кам`янець- Подільський, вул.. І.Мазепи (Пушкінська), 29, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ MERCEDES-BENZ E 200 CD1 НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6.в ПДР. Представник позивача вказує, що постанова серії ЕНА № 3934592 від 25.01.2025 р. Як докази в постанові зазначено в п.7: відео з портативних відеорегістраторів 476398, 476135.

Відповідно до п. 14.6. в ПДР обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

П. 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені частиною 2 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновків експертів.

Зі змісту ч. 1 ст. 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Представником відповідача в обгрунтування заперечень на позов надано через систему «Електронний суд» з відзивом на позов чотири відеофайли «clip-1.mp4», «clip-2.mp4», «clip-31.mp4», «clip-4.mp4», які приєднані до матеріалів справи в системі Д3. Зазначені відеофайли були оглянуті в судовому засіданні за участю представників сторін, із їх змісту видно, що вони були записані на портативному відерегістраторі 476135 який зазначений як доказ в п.7 оскаржуваної постанови та містять обставини перевірки документів у позивача, огляду транспортного засобу на місці зупинки, обставини розгляду справи про адміністативне правопорушення. Зміст зазначених відеофайлів ідентичний змісту відеофайлів наданих суду представником позивача при подачі позову до суду через систему «Електронний суд». Крім цього представником позивача надано суду додатково відеофайл «clip-0.mp4», який оглянутий в суді за участю представників сторін також. З його змісту видно, що створнений він на портативному відерегістраторі 476398 який також зазначений як доказ в п.7 оскаржуваної постанови та містить також обставини перевірки документів у позивача, огляду транспортного засобу на місці зупинки, обставини розгляду справи про адміністативне правопорушення. Із змісту зазначених відеодоказів видно, що вони не містять доказів, підтверджуючих вчинення позивачем правопорушення - обгону ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, із їх змісту видно також, що не був наданий відповідний доказ для огляду позивачу на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення. За вказаних обставин, суд критично оцінює заперечення представника відповідача, що вина позивача у вчинені правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП підтверджена належними та допустимими доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

В зв`язку із цим вимоги позовні вимоги представника позивача щодо скасування оскаржуванї потстанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягають до задоволення.

Відповідно до правового висновку висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 судовий збір за подання позову про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( (станом на 01 січня 2025 року - 605 грн. 60 коп.).

Ч.3 ст.4 закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі

605 грн. 60 коп. х 0,8 = 484,48 грн. Решта судового збору в розмірі 121,12 грн. підлягає повернення позивачу з Державвного бюджету як переплата в порядку п.1 ч.1 ст.7 закону України «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

Водночас за змістом частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.

У постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно матеріалів справи позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 29.12.2024р. Суд критично оцінює заперечення представника відповідача, що зазначений договір був укладений позивачем майже за місяць до вчиненого правопорушення оскільки в судовому засіданні представник позивача пояснив, що договір не є разовим, на його підставі він представляє інтереси позивача і в інших справах. Крім цього суд враховує, що договором не обмежено позичаем як клієнтом повноваження адвоката щодо представництва інтересів його довірителя в часі, розділом третім визнгачено термін його дії, доказів його припинення суду представником відповідача не надано. Відповідно до абз. п. 4.1 даного договору розмір гонорару встановлюється з розрахунку 1000 за 1 годину часу.

Перелік правових послуг та їх вартість визначені актом виконаних робіт від 04.02.2025 за договором про надання правничої допомоги від 29.12.2024 р. Згідно квитанції № 04/02/2025 (а.с.10) вказано, що позич оплатив 5000,00 грн. згідно договору від 29.12.2024 р., що підтверджено підписом позивача вчиненого шляхом накладення електронного цифрового підпису, дата оплати 04.02.2025 р.

Згідно акту виконаних робіт адвокатом вчинено такі дії: консультацію Клієнту - 1,0 год 1000 грн; адвокатом підготовлено та подано адвокатський запит до БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області -1,0 год. 1000 грн; Ознайомлення в відеоматеріалами 0,5 год. 500 грн.; адвокатом підготовлено позовну заяву про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності 2,5 год 2500 грн. При цьому заявником долучено до заяви копії запиту та копію відповіді БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області.

Представник відповідача заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу, вважає їх завищеними.

Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21 Верховний Суд виклав позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд з врахуванням заперечень представника відпвоідача, вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу не є співмірною із спором, що розглядався, оскільки предмет спору не є складним, існує усталена судова практика щодо вирішення аналогічних правовідносин, обсяг і складність складених адвокатом процесуальних документів не є значними. Також, дана адміністративна справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Дана категорія справ не підлягає оскарженню в суді касаційної інстанції, а термін розгляду цієї категорії справ скорочений відповідно до ст. 286 КАС України. При цьому надання позивачу правничої допомоги адвокатом підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підлягають до задоволення вимоги щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача 3000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 222, 245, 251, 258, 268 КУпАП, ст.ст. ст.ст. 2-14,17, 72-77,122, 132, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 3934592 від 25.01.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції(; місцезнаходження: вул.Федора Ернста, 3, м.Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) 484,48 грн. судового збору, 3000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Повернути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) 121,12 грн. переплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено учасниками судового розгляду в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення виготовлено 08 квітня 2025 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.