Справа № 200/1801/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Справа№200/1801/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області) за змістом якого просить суд:

визнати дії відповідача в частині відмови в призначенні пенсії за віком незаконними, та скасувати рішення № 87 від 07.02.2025 про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи з 01.10.1995 по 02.02.1998 (2 роки З місяці), з часу звернення до відповідача, тобто з 31.01.2025.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що органом пенсійного фонду винесено протиправне рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та не зараховано період роботи з 01.10.1995 по 02.02.1998 згідно записів у трудовій книжці позивача, оскільки в трудовій книжці серія НОМЕР_1 наявне виправлення номеру наказу про прийняття на роботу та дати звільнення з роботи.

Позивач звернувся до відповідача із клопотання про допит свідків, однак останній відмовив із посиланням на відсутність відповідної комісії.

Вважаючи такі висновки протиправними, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 18.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ГУ ПФУ в Одеській області надано відзив на позовну заяву, де викладено незгоду із доводами позивача та прохання у позові відмовити, з огляду на таке.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 07.02.2025 № 87 позивачу у призначенні пенсії відмовлено, з огляду на відсутність необхідного страхового стажу 31 рік.

За наявними документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача складає 28 років 10 місяців 19 днів.

Відповідачем не зараховано період роботи з 01.10.1995 по 02.02.1998 згідно записів у трудовій книжці позивача, оскільки в трудовій книжці серія НОМЕР_1 від 29.03.1983 наявне необумовлене виправлення номеру наказу про прийняття на роботу та дату звільнення з роботи, що є порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок працівників № 58.

Тому, стверджує відповідач, для зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу необхідно подати додаткові документи.

Фактичні обставини, встановлені судом у справі, такі.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області про відмову у призначенні пенсії від 07.02.2025 № 7 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу. У вказаному рішенні зазначено наступне.

Дата звернення 31.01.2025.

Пенсійний вік визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 60 років, вік заявника 60 років 1 місяць.

Необхідний страховий стаж складає 31 рік, наявний у заявника стаж 28 років 10 місяців 19 днів.

За доданими до заяви документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 01.10.1995 по 02.02.1998 згідно записів у трудовій книжці позивача, оскільки в трудовій книжці серія НОМЕР_1 від 29.03.1983 наявне необумовлене виправлення номеру наказу про прийняття на роботу та дату звільнення з роботи.

Наявна у матеріалах трудова книжка ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , дата заповнення 29.03.1983 щодо спірного періоду свідчить про таке:

01.10.1995 прийнятий у приватне підприємство «Інтеграл» на посаду продавця-реалізатора наказ № 02 від 01.10.1995;

02.02.1998 звільнений за власним бажанням наказ від 02.02.98.

Також, як свідчать матеріали справи, позивач звертався із заявами до ГУ ПФУ в Одеській та Донецькій областях, де просив допитати свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які працювали разом із ним протягом спірного періоду.

Відповідь на вказану заяву у матеріалах справи відсутня.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 (далі - Закон №1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина 1статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 26 вказаного закону передбачено, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 1 ст. 45 Закону №1058-IV установлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Судом установлено, що позивачу не зараховано до трудового стажу період роботи з 01.10.1995 по 02.02.1998 оскільки в трудовій книжці серія НОМЕР_1 від 29.03.1983 наявне необумовлене виправлення номеру наказу про прийняття на роботу та дату звільнення з роботи.

У вказані періоди діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях (далі Інструкція № 58), затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 № 58.

З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією № 58 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за оформлення трудової книжки роботодавцем.

Так, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 зазначив, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

У постанові від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а Верховний Суд зауважив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Ураховуючи викладене, суд вважає протиправними висновки відповідача щодо не врахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.10.1995 по 02.02.1998, наслідком чого є визнання протиправним та скасування спірного у справі рішення.

Щодо позовних вимог про призначення пенсії позивачу з 31.01.2025, то вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки призначення пенсії належить до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду у які суд втручатись не може.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позов належить задовольнити частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 07.02.2025 № 87 та зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2025 із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 01.10.1995 по 02.02.1998.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, поштовий індекс 65107, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.02.2025 № 87 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2025 про призначенні пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу роботи періоду з 01.10.1995 по 02.02.1998.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83,) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 07 квітня 2025 року.

Суддя І.В. Буряк