Справа № 754/3609/25
Суддя: Коваленко І. І.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/191/25
Справа №754/3609/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Донець Ю.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

Суть спору

Громадянин ОСОБА_1 (надалі - Позивач) оскаржує постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (надалі - ТЦК, Відповідач) №591 від 27 лютого 2025 року по справі про адміністративне правопорушення.

Цією постановою на Позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), оскільки він у період з 27.09.2011 по 26.02.2025 року не прибув до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий 1 облік військовозобов`язаних, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 та абз. 9 п. 2 ч. 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Позивач просить скасувати цю постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки:

1.Позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, що підтверджується військово-обліковим документом в електронній формі;

2.Відповідач при винесенні постанови не врахував положення примітки до статті 210 КУпАП;

3.Законодавство не встановлює конкретних термінів для переходу з обліку призовників на облік військовозобов`язаних. Обов`язок активних дій з боку призовника для взяття на облік військовозобов`язаних відсутній. Відповідальність за виконання цієї процедури лежить на органах, що здійснює військовий облік, а не на самому Позивачу;

4.відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення.

Також Позивач посилається на процедурні порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки

1.Відповідач не забезпечив Позивачу право на ознайомлення з доказами вчинення адміністративного правопорушення, не дослідив докази у справі,

2.Відповідач не роз`яснив Позивачеві права та неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучити захисника.

Відповідач в судове засідання 02 квітня 2025 року не з`явився, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення тексту повістки, ухвали про відкриття провадження у справі, а також копії позовної заяви з доданими до неї документів на відому Суду електронну пошту , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Ухвала про відкриття провадження у справі була оприлюднена судом https://reyestr.court.gov.ua/Review/125740989.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (стаття 268 КАС України).

Суд звертає увагу, що справа відноситься до термінових, розглядається протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, тому неприбуття у судове засідання Відповідача, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та їх оцінка

Позивач є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він досяг 25-річного віку - ІНФОРМАЦІЯ_4 , 27-річного віку - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 05 квітня 1989 року Позивач має зареєстроване місце проживання у Деснянському районі міста Києва (довідка про реєстрацію місця проживання особи).

Відповідно до посвідчення про приписку Позивач був взятий на облік 10 лютого 2003 року в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до військово - облікового документу, сформованого у застосунку "Резерв+", Позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , заброньований.

Позивач не змінював свого місця проживання і на виконання вимог абз.7 ч. 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 уточнив свої персональні дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України,.

Позивач уточнив облікові дані 19 липня 2024 року, має бронювання.

27 лютого 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 прийняв постанову № 551, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 з 27.09.2011 по 26.02.2025 не прибув до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий 1 облік військовозобов`язаних, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 та абз. 9 пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вчинив адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, що оскаржується, містить посилання на порушення Позивачем Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, та абз. 9 пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», які набрали чинності пізніше - 27.09.2011, тобто дня, коли за твердженням Відповідача вчинено правопорушення.

Суд встановив, що постанова про адміністративне правопорушення містить посилання на норми, які набрали чинності після дати події правопорушення. Це порушує принцип незворотності дії закону в часі.

Згідно зі статтею 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною другою статті 58 Конституції України встановлено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд з`ясував, що норми, які встановлювали необхідність взяття на облік військовозобов`язаних, які досягли граничного (25-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників, були встановлені Законом України «Про внесення змін до законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції» від 12 серпня 2014 року № 1634-VII, що набрав чинності 04.09.2014,

Зокрема, відповідно до цього Закону пункт 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» доповнено абзацом такого змісту: «які досягли граничного (25-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників».

Пізніше Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду" від 15 січня 2015 року № 116-VIII, що набрав чинності 08.02.2015, в абзаці дев`ятому пункту 2 частини першої статті 37 цифри і слово «(25-річного)» замінено цифрами і словом «(27-річного)».

Надалі цифри і слова «27-річного віку» замінено цифрами і словами «25-річного віку» Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 30 травня 2023 року N 3127-IX. Цей закон набрав чинності 04.04.2024.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб законодавчі норми були чіткими, зрозумілими та передбачуваними, що дозволяє громадянам розуміти свої права та обов`язки.

За висновком Суду, на момент досягнення Позивачем 25-річного та 27-річного віку Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» не визначав, що по досягненню відповідного віку призовник підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, як і не визначав, що така особа має вчинити юридично значимі дії. Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення, яке на момент його скоєння не було чітко визначене законом, є неприпустимим.

Чинна редакція абз. 9 пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачає необхідність взяттю на облік осіб, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників, а також осіб, які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку.

Водночас, в аспекті виконання військовозобов`язаним відповідного обов`язку Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» не встановлює часові рамки та конкретних термінів, протягом яких особи, хто старше 25 років і раніше не обліковувалися.

Для порівняння, частина третя статті 37 цього Закону чітко встановлює, що призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Водночас, з 19.05.2024 діє положення частини десятої статті 1 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», яким визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників …., зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до абзацу 3 цієї частини громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників … зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) .... для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік.

Аналогічні положення визначені у підпункті 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно з додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022р. № 1487. Зокрема, військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки … до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, …для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів.

З наведеного слідує, що з метою взяття громадянина на військовий облік військовозобов`язаних ТЦК та СП повинен вручити йому повістку про виклик для взяття на військовий облік.

Згідно з поясненнями Позивача, що були надані в судовому засідання, Позивач не отримував від ТЦК та СП викликів від для взяття на військовий облік військовозобов`язаних не отримував. Це твердження не спростоване Відповідачем.

Оскаржувана постанова в описі обставин, установлених під час розгляду справи, містить посилання на те, що «громадянин ОСОБА_1 з 27.09.2011 по 26.02.2025 не прибув», але не містить будь-яких даних про те, що Позивач в цей період отримував виклик до ТЦК та не з`явився у строки, зазначені в отриманих ними документах, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення необхідна сукупність чотирьох елементів його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач не довів, що не довів обставин, що в діях Позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210 КУпАП. Відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1)залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2)скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3)скасовує постанову і закриває справу;

4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (частина перша статті 239 КУпАП).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини третьої статті 286 КАС України).

З огляду на те, що Суд встановив відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Суд не розглядає інші процедурні порушення розгляду адміністративної справи, на які посилається, позивач, оскільки відсутність складу адміністративного правопорушення є достатньою підставою для закриття провадження у справі.

Розподіл судових витрат

.Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України, однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено принцип відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 609,50 грн за правилами частини першої статті 139 КАС України, яка визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 134, 139, 246, 255, 268, 286 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 591 від 27 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення 07 квітня 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО