Справа № 160/9989/22
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2025 року Справа № 160/9989/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі: секретаря судового засіданняХижняк В.В.
представника позивачаТронько В.В.
представника відповідача Горбань А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" до 1-Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, 2- Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, рішень та розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач-1, контролюючий орган), Державної податкової служби України (далі також - відповідач-2, контролюючий орган), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:
1. Визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо складання акту від 27.06.2022 №1035/04-36-09-01/36710304 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним та викладення в ньому висновків про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР (далі - Закон » №481/95-ВР);
3. Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій, винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області:
- від 21.07.2022 №000178/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 437376,00грн;
від 21.07.2022 №000179/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 3519680,96грн;
- від 21.07.2022 №000180/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17801102,88 грн;
За результатами розгляду справи рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2023 позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №000178/04-36-09-01/36710304 від 21.07.2022, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
- визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №000179/04-36-09-01/36710304 від 21 липня 2022 року, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
- визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №000180/04-36-09-01/36710304 від 21 липня 2022 року, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
За результатами перегляду даних рішень в суді касаційної інстацнії постановою Верховного Суду від 17.10.2024 касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області задоволено частково: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2023 у справі №160/9989/22 скасовано, справу №160/9989/22 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що під час нового розгляду справи необхідно всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 прийнято справу №160/9989/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, рішень та розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, до свого провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Підготовче засідання призначено на 10.12.2024 об 11:20, в якому оголошувалась перерва з підстав надання письмових доказів та необхідності вирішення питання щодо виклику свідків на 09.01.2025 об 10:30.
У підготовчому засіданні 09.01.2025 судом ухвалено викликати свідків, закрити підготовче провадження та призначити судовий розгляд справи на 11.02.2025 об 11:00.
У зв"язку з участю головуючого судді у заходах підвищення кваліфікації з 10.02.2025 до 14.02.2025 розгляд справи перенесено на 18.02.2025 об 11:00.
В судовому засіданні оголошувалась перерва до 25.02.2025, 04.03.2025, 06.03.2025.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 зупинено провадження в адміністративній справі №160/9989/22 для ознайомлення позивача з наданими відповідачем-1 документами і необхідності часу для надання письмових пояснень, до 18.03.2025.
Ухалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 поновлено провадження у справі.
18.03.2025 у судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2. Представник позивача надав пояснення та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідачів надала свої пояснення та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» зареєстровано 01.10.2009 та перебуває на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Видами економічної діяльності ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» є: дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (код КВЕД 11.01 - основний); вирощування винограду (код КВЕД 01.21); виробництво виноградних вин (код КВЕД 11.02); виробництво інших недистильованих напоїв із зброджуваних продуктів (код КВЕД 11.04); діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 46.17); оптова торгівля напоями (код КВЕД 46.34); вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); виробництво сидру та інших плодово-ягідних вин (код КВЕД 11.03); виробництво пива (код КВЕД 11.05); виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки (код КВЕД 11.07); виробництво паперу та картону (код КВЕД 17.12); друкування іншої продукції (код КВЕД 18.12); ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання (код КВЕД 33.19); забір, очищення та постачання води (код КВЕД 36.00); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (код КВЕД 46.19); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11); роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет (код КВЕД 47.91); складське господарство (код КВЕД 52.10); транспортне оброблення вантажів (код КВЕД 52.24); обслуговування напоями (код КВЕД 56.30); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20); рекламні агентства (код КВЕД 73.11); посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації (код КВЕД 73.12); надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (код КВЕД 77.11); надання в оренду вантажних автомобілів (код КВЕД 77.12); лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами (код КВЕД 77.40); інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів (код КВЕД 81.22).
У відповідності до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.06.2022 №1443-П визначено період перевірки згідно статті 102 Податкового кодексу України з 16.06.2022 не більше 10 діб.
За результатом виходу на юридичну адресу позивача посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській складено акт №1035/04-36-09-01/36710304 від 27.06.2022, у відповідності до висновків якого встановлено порушення статті 226 Податкового кодексу України, статей 1-3, 11 та 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» (зі змінами та доповненнями).
Як докази на підтвердження встановлених порушень в акті перевірки №1035/04-36-09-01/36710304 від 27.06.2022 вказані наступні документи:
- схема складських приміщень на 1 арк.;
- довідка на 1 арк.;
- акт від 16.06.2022 №6213/04-36-09-01/36710304 на 2 арк.;
- акт від 23.06.2022 №1006/04-36-09-01/36710304 на 2 арк.;
- довідка на 2 арк.;
- інвентаризаційна відомість на 2 арк.;
- протоколи огляду від 16.06.2022 б/н на 3 арк. та 22.06.2022 б/н на 4 арк.
На підставі висновків акту перевірки №1035/04-36-09-01/36710304 від 27.06.2022 відповідачем-1 прийнято розпорядження №152-рл від 01.07.2022 про анулювання ліцензії ТОВ «АБК «ДНІПРО» на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та пері (без додання спирту) терміном дії з 07.12.2021 до 07.12.2026.
Також, відповідачем-1 прийняті наступні рішення про застосування фінансових санкцій:
- від 21.07.2022 №000178/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 437 376,00грн;
- від 21.07.2022 №000179/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 3 519 680,96грн;
- від 21.07.2022 №000180/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 801 102,88грн.
Не погоджуючись із висновками акту фактичної перевірки, розпорядженням про анулювання ліцензій та рішеннями про застосування фінансових санкцій, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 Податкового кодексу України.
Згідно пункту 80.1 статті Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідно до пп. 20.1.48 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексуУкраїни контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, відкрито застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису; відкрито здійснювати звукозапис, фото, відеофіксацію (відеозйомку), накопичувати та використовувати таку мультимедійну інформацію (фото, відео-, звукозапис) під час проведення перевірок.
Згідно з підпунктами 83.1.1-83.1.7 пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:
- документи, визначені цим Кодексом;
- податкова інформація;
- експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України;
- судові рішення;
- податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи;
- мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
За результатом аналізу наведених норм видно, що додатки до акту перевірки є доказом у спорах щодо порушень у сфері податкового законодавства та є невід`ємною частиною акта перевірки, які мають бути оформлені згідно встановлених вимог, у протилежному випадку такі додатки можуть бути визнані недостовірним та недостатнім доказом.
Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Матеріали перевірки - це:
- акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;
- заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);
- пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
У відповідності до пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі за текстом Закон №481/95-ВР).
Відповідно до абзацу 2 статті 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України.
Згідно з абзацом 2 статті 2 Закону України №481/95-ВР виробництво спирту етилового (у тому числі як лікарського засобу), спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, зернового дистиляту, біоетанолу здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форми власності, які мають відповідну ліцензію.
Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.
Статтею 3 Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі, зокрема:
- акта про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку.
- акта або рішення суду про встановлення факту здійснення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) виробництва, зберігання, транспортування, торгівлі фальсифікованим або необлікованим у такого суб`єкта господарювання спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним;
- акта про виявлення недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії (отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами).
У відповідності до статті 3 Закону №481/95-ВР розпорядження про анулювання ліцензії приймається, зокрема, на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.
Так, відповідно до висновків акту перевірки №1035/04-36-09-01/36710304 від 27.06.2022 посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено наступні порушення:
- зберігання ТОВ «АЛКОГОЛЬНО-БЕЗАЛКОГОЛЬНИЙ КОМБІНАТ ДНІПРО» алкогольних напоїв у кількості 319538 пляшок у місцях, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв;
- порушення правил маркування алкогольних напоїв;
- виробництво, реалізації та зберігання позивачем фальсифікованих алкогольних напоїв;
Аналізуючи висновки акту перевірки та докази на підтвердження встановлених порушення, які стали підставою для застосування до позивача фінансових санкцій та прийняття розпорядження про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі судом встановлено наступне.
Щодо рішення про застосування фінансових санкцій від 21.07.2022 №000180/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 801 102,88грн за зберігання алкогольних напоїв у місцях не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.
В акті перевірки зазначено, що 20 червня 2022 року було проведено зняття залишків готової продукції, яка знаходилась на території ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро», про що складено довідку, яка підписана посадовими особами платника податків без зауважень.
Таким чином, підтвердженням даного порушення за позицією податкового органу є довідка про зняття залишків з додатком до неї (інвентаризаційна відомість), схема складських приміщень.
Відповідно до абзацу першого преамбули Закону №481/95-ВР цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №481/95-ВР щодо термінів «Єдиний реєстр» та «місце зберігання», що вживаються у цьому Законі, Єдиний державний реєстр (Єдиний реєстр) - перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який ведеться податковими органами і містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.
Уповноваженим органом щодо здійснення контролю за дотриманням норм цього Закону є органи ДПС (стаття 16 Закону №481/95-ВР).
Склад правопорушення, встановлений контролюючим органом під час перевірки, визначено приписами окремих частин статті 15 Закону №481/95-ВР, за змістом яких зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.
Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.
Відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру передбачена частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР у формі штрафу - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.
Метою правового регулювання, встановленого цим Законом, є, зокрема, забезпечення законного виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, що досягається через здійснення податковими органами контролю за дотриманням норм цього Закону, в тому числі ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання.
З метою повного та всебічного з`ясування обставин у судовому засіданні, також, допитано у якості свідків з боку податкового органу - головного державного інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами ОСОБА_1 та з боку позивача, технічного директора ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» - ОСОБА_2 , який супроводжував перевіряючих під час проведення фактичної перевірки позивача.
Оцінюючи надані сторонами докази та показання свідків у судовому засіданні суд зазначає наступне.
На думку суду, довідка від 20.06.2022 із додатком не є належним та допустимим доказом перебування спірної кількості алкогольних напоїв (319538 пляшок) в місцях, не внесених до Єдиного реєстру. В інвентаризаційній відомості долученої до довідки зазначено лише про наявність продукції, що не може свідчити про зберігання продукції на незареєстрованому місці зберігання алкогольних напоїв.
Заслуговують на увагу доводи позивача про підписання довідки від 20.06.2022 посадовими особами «ГДІ Запорожець С., ГДІ Радько П.», оскільки, як встановлено під час розгляду справи даним посадовим особам контролюючого органу не видавалося направлення на проведення фактичної перевірки.
Необхідність належного оформлення повноважень на проведення фактичної перевірки передбачено положеннями пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України відповідно до яких, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Таким чином, наведеними вище положеннями законодавства визначено, що право на проведення перевірки працівниками податкового органу виникає на підставі та за наявності належним чином оформлених наказу та направлень на проведення такої перевірки, пред`явлення службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів тощо, що «ГДІ Запорожець С., ГДІ Радько П.» були уповноваженими особами контролюючого органу на проведення перевірки.
Даний факт відсутності повноважень у представників контролюючого органу на проведення перевірки підтверджувався представником відповідачів у судових засіданнях під час розгляду справи.
Таким чином, довідка від 20.06.2022 складена не уповноваженою на те посадовою особовою контролюючого органу та не може вважатися належним та допустимим доказом.
Як довідка від 20.06.2022 разом з інвентаризаційною відомістю, так і схема складських приміщень не підтверджують факт порушення порядку зберігання алкогольних напоїв на незареєстрованому складі, оскільки, неможливо встановити яких саме складських приміщень вони стосуються.
- на схемі податкової відсутні такі будівлі та споруди, які зазначені в технічному паспорті позначені літерами: Е-1, З-1, И, І-1, Л, П, Р, С, У-1, Ф, Х, Ц, Ч, Ш, Щ-1, Ю-1, Я-1, №11, 6, 7, 12-14, 17-26, 15, 16;
- в схемі податкової зазначено за літерою М-1 - навіс, в ту чергу, як в технічному паспорті - за даною літерою розміщено склад №3;
- в схемі податкової зазначено за літерою О-1 - вагова з навісом, в ту чергу, як в технічному паспорті - за даною літерою розміщено будівля охорони.
Зазначені невідповідності, ставлять під сумнів належне та повноцінне проведення фактичної перевірки позивача та як наслідок обгрунтованість висновків контролююючого органу про встановлені порушення.
Не знаходить свого підтвердження встановлене порушення і з показань свідка контролюючого органу, оскільки, допитаний головний державний інспектор відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального управління контролю за підакцизними товарами ОСОБА_1 не зміг пояснити в якому приміщенні зберігалися алкогольні напої під час проведення фактичної перевірки, пояснивши, що алкогольні напої зберігалися у одному великому складі. Також, як пояснив свідок, особисто він не встановлював дане порушення.
Як зазначалося, єдиними доказами встановленого порушення є лише довідка про зняття залишків з додатком до неї (інвентаризаційна відомість) та схеми складських приміщень із яких неможливо встановити яких саме складських приміщень вони стосуються.
Інші докази долучені до матеріалів справи відповідачем-1, такі як, протоколи огляду від 22.06.2022 та від 16.06.2022 не містять зазначення в якому саме приміщенні за адресою реєстрації позивача проводились відповідні огляди.
На долучених контролюючим органом під час розгляду справи фотографіях зображено лише коробки з алкогольними напоями. Натомість, з даних фотографій не можливо встановити де саме зберігалися дані коробки, на яку дату, коли та ким були зробленні фотознімки.
Інших доказів на підтвердження перебування алкогольних напоїв не у місцях, внесених до Єдиного реєстру, як то доказів обстеження приміщень із фіксуванням за допомогою відео зйомки наявність яких передбачена положеннями підпункту 20.1.48 пункту 20.1 статті 20, підпункту 83.1.7 пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, контролюючим органом не надано.
Натомість, допитаний у судовому засіданні свідок технічний директор ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» ОСОБА_2 , повідомив, що алкогольна продукція на підприємстві зберігається виключно на зареєстрованих підприємством складах для чого у підприємства наявний зареєстрований склад.
Зазначене, також, підтверджується матеріалами справи відповідно до яких на момент проведення перевірки позивач мав зареєстроване, згідно довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру серія АП №198896 в Єдиному державному реєстрі місць зберігання алкогольних напоїв, місце зберігання розташоване за адресою Дніпропетровська обл., Царичанський р-н, смт. Царичанка, вул. Царичанська, буд 168 (літ. Д-1) за якою і зберігались алкогольні напої.
Отже, контролюючим органом не надано допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту зберігання алкогольних напоїв у кількості 319538 пляшок у місцях, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.
З огляду на вказане, висновки ГУ ДПС у Дніпропетровській області не підтверджені достатніми та достовірними доказами з боку відповідача-1, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення застосування фінансових санкцій від 21.07.2022 №000180/04-36-09-01/36710304.
Щодо рішення від 21.07.2022 №000179/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 3519680,96грн за виробництво, реалізації та зберігання позивачем фальсифікованих алкогольних напоїв.
Процедуру виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів встановлено Податковим кодексом України.
Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку ( упаковку ) алкогольного напою чи пачку ( упаковку ) тютюнового виробу в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Пунктами 226.1, 226.2 статті 226 Податкового кодексу України, передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.
Приписами частини першої статті 11 Закону №481/95 встановлено вимоги та порядок маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Зокрема, маркування алкогольних напоїв (…), які реалізуються в Україні, здійснюється відповідно до Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, та має містити таку інформацію: загальна та власна назви виробу; знак для товарів і послуг; географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); вміст спирту (% об.); місткість посуду; вміст цукру. Штриховий код повинен бути нанесений на видиму сторону етикетки, або контретикетки, або пляшки (іншого посуду). На видимій стороні етикетки, або контретикетки, або корка, або пляшки (іншого посуду) виробу повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та номер ліцензії на виробництво. Розлив алкогольних напоїв, здійснюється у виготовлену із матеріалів, дозволених до контакту з алкогольними напоями, скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5 % об`ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше. Продукція, призначена для експорту, розливається у тару та маркується згідно з умовами відповідної угоди на експорт.
Згідно із пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки; сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку; рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року.
Аналогічним чином ці питання врегульовано в пунктах 19, 20, 28 постанови Кабінету Міністрів України №1251 від 27.12.2010 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах».
Відповідно до положень пункту 228.9 статті 228 Податкового кодексу України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.
Приписами пункту 226.11 статті 226 Податкового кодексу України передбачено, що на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок).
Пунктом 5 Порядку передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону № 481/95-ВР передбачена відповідальність, утворює факт оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій.
Склад правопорушення, за яке ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24.09.2019 у справі №810/3903/16.
Верховний Суд у своїх постановах від 10.06.2020 у справі №808/4108/16, від 08.08.2019 у справі №808/4653/14 зазначив, що хоча маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку і здійснюється виробниками цієї продукції, втім порушенням норм Закону №481 щодо правил торгівлі такими напоями є саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку
Суд звертає увагу, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних та достатніх доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Так, на підтвердження порушення контролюючим органом надано акти про встановлення факту незаконного використання ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» марок акцизного податку №6213/04-36-09-01/36710304 від 16.06.2022, №1006/04-36-09-01/36010304 від 23.06.2022 та описи алкогольних напоїв, протоколи огляду від 22.06.2022 та від 16.06.2022, фотознімки алкогольних напоїв, заявки розрахунки на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв, лист ГУ ДПС у Волинській області від 15.06.2022 №916/7/03-20- 09-01-07 (вх. ГУ ДПС від 15.06.2022 №3571/7) та акти фактичних перевірок інших суб`єктів господарювання.
Аналізуючи надані контролюючим органом на підтвердження порушення позивачем правил маркування алкогольних напоїв докази, суд вказує на наступне.
Зазначені акти (без додатків), а також, протоколи огляду від 22.06.2022, від 16.06.2022 (без додатків) зафіксовані у якості додатків до акту №1035/04-36-09-01/36710304 від 27.06.2022.
Суд звертає увагу, шо такі докази, як описи алкогольних напоїв до актів №6213/04-36-09-01/36710304 від 16.06.2022, №1006/04-36-09-01/36010304 від 23.06.2022, фотознімки алкогольних напоїв долученні протягом розгляду справи, заявки розрахунки на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв, лист ГУ ДПС у Волинській області від 15.06.2022 №916/7/03-20- 09-01-07 (вх. ГУ ДПС від 15.06.2022 №3571/7) та акти фактичних перевірок інших суб`єктів господарювання, не є додатками до акта №1035/04-36-09-01/36710304 від 27.06.2022 та надавалися контролюючим органом під час розгляду справи.
Щодо актів №6213/04-36-09-01/36710304 від 16.06.2022, №1006/04-36-09-01/36010304 від 23.06.2022, суд зазначає, що такі акти підписані виключно посадовими особами відповідача. Представники позивача, інші залучені до процедури огляду особи, вказаний акт не підписували.
Що стосується описів алкогольних напоїв, наданих на підтвердження маркування алкогольних напоїв марками не встановленого зразка, суд звертає увагу, що вказані описи не є додатками до наданих відповідачем актів, якими зафіксовані результати фактичної перевірки.
Дані описи складені у вигляді зведеної таблиці підписаної посадовими особами податкового органу, без підпису представників позивача, що не дає змоги впевнитись у належності вказаного опису, як доказу.
Як було встановлено судом та зазначалося вище, протоколи огляду від 22.06.2022 та від 16.06.2022 не містять зазначення в якому саме приміщенні за адресою реєстрації позивача проводились відповідні огляди.
Також, судом встановлено, що 16.06.2022 та 22.06.2022 в ході проведення фактичної перевірки посадовими особами відповідача-1 було подано до правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
За результатами перевірки повідомлень, згідно висновку по матеріалам перевірки повідомлення гр. ОСОБА_3 (від 16.06.2022) та висновку по матеріалам повідомлення ОСОБА_1 (від 22.06.2022) не встановлено ознак кримінального або адміністративного правопорушення та не встановлено невідповідності марок акцизного податку, якими були марковані алкогольні напої горілка «Класична» ТМ «Колос» та напій алкогольний «Витриманий» ТМ «АLСАРОNЕ».
За аналізом долучених контролюючим органом фотознімків алкогольних напоїв не можливо встановити ким вони були зроблені, у якому місці та на яку дату.
Вказані фотознімки не зафіксовані у якості додатків до наданих відповідачем актів №1035/04-36-09-01/36710304 від 27.06.2022, №6213/04-36-09-01/36710304 від 16.06.2022 та №1006/04-36-09- 01/36010304 від 23.06.2022, протоколів огляду від 16.06.2022 та від 22.06.2022, в порушення пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, яким передбачено, що матеріали перевірки - це акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною).
Додані відповідчем-1 заявки-розрахунки на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв, подані позивачем до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, лише підтверджують факт замовлення акцизних марок, а не факт неналежного маркування алкогольних напоїв.
Також, в акті перевірки, як на підставу порушень правил маркування алкогольних напоїв, відповідач посилається на лист ГУ ДПС у Волинській області від 15.06.2022 №916/7/03-20- 09-01-07 (вх. ГУ ДПС від 15.06.2022 №3571/7) та акти фактичних перевірок інших суб`єктів господарювання.
Судом проаналізовано акти перевірок інших суб`єктів господарювання та встановлено, що вказані акти не містять жодної інформації стосовно порушень законодавства в діях саме позивача.
Відповідач-1 не досліджував факт передачі та отримання алкогольної продукції від виробника такої продукції до інших суб`єктів підприємницької діяльності, в господарських одиницях, в яких встановлено факт зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку.
Всупереч нормам та положенням частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України матеріали справи не містять, а відповідачем-2 в обґрунтування своїх заперечень та правомірності прийняття спірного рішення про застосування штрафних санкцій не надано до суду доказів, які б надали можливість підтвердити неналежне походження алкогольної продукції, зберігання та реалізацію якої здійснювали інші суб`єкти господарювання.
Судом під час розгляду справи не встановлено документально підтвердженого причинно-наслідкового зв`язку між зберіганням та реалізацією алкогольної продукції іншими суб`єктами господарювання та порушенням законодавства про маркування ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро».
Також, суд звертає увагу, що зазначені докази стосуються проведених фактичних перевірок інших суб`єктів господарювання, а не позивача. У зв`язку з чим, враховуючи межі юридичної відповідальності та принцип індивідуальної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер, надані докази не можна вважати належними у розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, з огляду на встановлені обставини, висновки викладені в акті перевірки №1035/04-36-09-01/36710304 від 27.06.2022 ґрунтуються на доказах, складених з порушенням встановленої процедури та які не дають змогу встановити обставини, на підтвердження яких вони зібрані, у зв`язку з чим додатки до акту фактичної перевірки є недостовірними та недостатніми доказами.
Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд звертає увагу, що проаналізовані докази не тільки вказують на недостовірність та недостатність їх як доказу, а й не підтверджують встановлених відповідачем порушень, що свідчить про протиправність застосування до позивача відповідальності на підставі рішення від 21.07.2022 №000178/04-36-09-01/36710304 (за порушення правил маркування алкогольних напоїв).
Щодо рішення про застосування фінансових санкцій від 21.07.2022 №000178/04-36-09-01/36710304 у вигляді штрафу в розмірі 437 376,00грн за зберігання фальсифікованих алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, суд зазначає наступне.
Як свідчать обставини справи, на думку відповідача-1 виробництво марочних коньяків повинно здійснюватися виключно із коньячних спиртів вітчизняного виробництва, а розлив готової продукції повинен здійснюватися за місцем виробництва таких спиртів.
Аналізуючи зазначене правопорушення, судом встановлено наступне.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про виноград та виноградне вино» від 16.06.2005 №2662-IV (далі за текстом Закон України №2662-IV) коньяки України - міцні алкогольні напої з характерними букетом і смаком, виготовлені шляхом купажу коньячних спиртів, отриманих методом дистиляції коньячних виноматеріалів на спеціальних мідних апаратах з фракціонуванням, витриманих не менше 3 років у дубовій тарі або нержавіючих чи емальованих ємкостях з дубовою клепкою. Тривалість відпочинку коньяків України після купажу встановлюється рішенням суб`єкта господарювання. Коньяки України можуть випускатися під власною назвою.
Це також визначено у ДСТУ 4700:2006 «Коньяки України технічні умови».
Відповідно до статті 1 Закону України №2662-IV купаж - суміш у певному співвідношенні різних виноматеріалів, коньячних спиртів з компонентами, встановленими технологічними інструкціями для надання вину, коньяку України типовості, забезпечення випуску стабільних за своїми органолептичними і фізико-хімічними показниками вин і коньяків України. Технологічна операція приготування купажу має назву - купажування, а вина мають назву купажовані.
Статтею 5 Закону України №2662-IV передбачено, що вина і коньяки України виготовляються згідно з правилами виробництва і зберігання тихих вин, правилами виробництва і зберігання ігристих та шампанських вин, правилами виробництва коньяків України, правилами виробництва виноробної продукції і технологічними інструкціями, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, політики у сфері сільського господарства. Для виготовлення вин і коньяків України застосовуються матеріали та речовини українського та/або неукраїнського походження без будь-яких обмежень щодо часток їх використання у виробництві, дозволені для використання нормативно-правовими актами та Головним державним санітарним лікарем України.
Правила виробництва коньяків України затверджено наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №702 від 27.12.2017 (далі - Правила №702).
Так, у відповідності до пункту 3 розділу І «Загальні положення» Правил №702 виробництво коньяків України здійснюють суб`єкти господарювання незалежно від форм власності за умови урахування вимог Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «;Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про виноград та виноградне вино».
Підпунктом 12 пункту 2 розділу ІІІ «Виробничі регламенти» Правил №702, серед іншого, визначено, що під час виробництва коньяків України забороняються, зокрема, застосування технологічних способів, методів обробки, матеріалів і речовин, не передбачених технологічними інструкціями.
Згідно з пунктом 7 розділу ІІІ «Виробничі регламенти» Правил №702 розлив коньяків України у скляні пляшки, тару (посуд), що відповідають вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», здійснюється не раніше встановленого технологічними інструкціями суб`єкта господарювання строку післякупажного відпочинку.
Пунктом 3 розділу IV «Класифікація коньяків України» Правил №702 визначено, що марочні коньяки України виготовляють зі спиртів коньячних, витриманих у дубових бочках, середнього віку не менше 6 років і поділяють на:
1) витримані, групи «КВ» - із спиртів коньячних середнього віку не менше 6 років витримки;
2) витримані, вищої якості, групи «КВВЯ» - із спиртів коньячних середнього віку не менше 8 років витримки;
3) старі, групи «КС» - із спиртів коньячних середнього віку не менше 10 років витримки;
4) дуже старі, групи «ДС» - із спиртів коньячних середнього віку не менше 20 років витримки;
5) колекційні - спеціально відібрані марочні коньяки України, які пройшли післякупажний відпочинок та додатково витримані у дубовій тарі не менше 3 років.
Суд звертає увагу на те, що відповідач посилається пункт 3 розділу IV «Класифікація коньяків України» Правил №702 наводячі його зміст наступним чином: «Марочні коньяки України виготовляють зі спиртів коньячних виключно вітчизняного походження, витриманих у дубових бочках, середнього віку не менше 6 років. Виготовлення коньячних спиртів для марочних коньяків України та їх витримка у дубових бочках повинні здійснюватись за місцем виробництва готової продукції.»
Однак, судом встановлено, що пункт 3 розділу IV «Класифікація коньяків України» Правил №702 відповідач зазначає в нечинній редакції від 27.12.2017, в той час як станом на момент виникнення спірних правовідносин діяли Правила №702 в редакції від 05.03.2021, зміст яких наведений судом вище.
Друга частина речення, пункту 3 розділу IV «Класифікація коньяків України» Правил №702 а саме: «Виготовлення коньячних спиртів для марочних коньяків України та їх витримка у дубових бочках повинні здійснюватись за місцем виробництва готової продукції», взагалі не відповідає ані пункту 3 розділу IV «Класифікація коньяків України» Правил №702 редакції від 27.12.2017, ані будь-якому іншому пункту Правил №702, як в зазначеній редакції, так і в тій, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин.
З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги твердження відповідача, стосовно того, що марочні коньяки України виготовляють зі спиртів коньячних виключно вітчизняного походження, а їх виготовлення та витримка повинні здійснюватись за місцем виробництва готової продукції.
Також, суд зазначає, що у відповідності до пункту 9 розділу IV «Класифікація коньяків України» Правил №702 в редакції від 05.03.2021 розрахунок середнього віку коньячних спиртів здійснюється відповідно до додатка А ДСТУ 4700:2006 «Коньяки України. Технічні умови».
Згідно ДСТУ 4700:2006 «Коньяки України. Технічні умови», який прийнято та надано чинності за Наказом Дерспоживстандарту України від 11.12.2006 №343, з 01.10.2007 року, зі зміною дати чинності згідно з наказом №271 від 17.10.2007, коньяки України, залежно від термінів витримки, поділяють на ординарні та марочні. Коньяки України виготовляють згідно з вимогами цього стандарту, з дотриманням санітарних норм та правил виробництва коньяків України за технологічними інструкціями, затвердженими у встановленому порядку.
Таким чином, аналізуючи наведені положення чинного законодавства, виготовлення коньяків України регламентується наведеними вище нормативно-правовими актами із дотриманням санітарних норм та правил виробництва коньяків України, а також за технологічними інструкціями, затвердженими у встановленому порядку.
Так, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем сумісно з ПАТ «Дім марочних коньяків «Таврія» розроблена Технологічна інструкція на виробництво коньяку України марочного групи «КВ» «Шарль Луї Х.О.», яка пройшла всі стадії аналізу на предмет відповідності чинному законодавству та нормам виробництва, погоджена головою Центральної галузевої дегустаційної комісії начальником відділу розвитку садівництва, виноградарства та виноробства Департаменту землеробства та технічної політики в АПК Мінагрополітики та затвердженій наказом Мінагрополітики №244 від 17.05.2017.
Отже, така Інструкція є технологічною інструкцією, затвердженою у встановленому порядку в розумінні ДСТУ 4700:2006.
Викладене свідчить про те, що позивач має право виробляти коньяк України марочний групи «КВ» «Шарль Луї Х.О.» на умовах, викладених ним у Технологічній інструкції, розробленій сумісно з ПАТ «Дім марочних коньяків «Таврія».
В цей же час, суд звертає увагу на те, що ані ДСТУ 4700:2006, ані Технологічна інструкція на виробництво коньяку України марочного групи «КВ» «Шарль Луї Х.О.», ані Правила №702 не містять вимог щодо виготовлення марочних коньяків України виключно із коньячних спиртів вітчизняного виробництва, а також витримки коньячних спиртів та виробництва кінцевого продукту в одному й тому самому місці виробництва.
Також, судом встановлено, що будь-яких експертиз за результатами яких було б встановлено не відповідність виготовленої позивачем алкогольної продукції та матеріалів, які використовуються для виготовлення коньяку України марочного групи «КВ» «Шарль Луї Х.О.», вимогам ДСТУ 4700:2006 під час перевірки не проводилося.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідач-1 не підтвердив належним чином наявність порушень з боку позивача в порядку виготовлення коньяку України марочного групи «КВ» «Шарль Луї Х.О.», а отже, рішення про застосування фінансових санкцій №000179/04-36-09-01/36710304 від 21.07.2022 на суму 3519680,96 грн за виробництво, реалізації та зберігання ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» фальсифікованих алкогольних напоїв є протиправним та підлягає скасуванню.
Суд також звертає увагу, що аналогічні зазначеним вище обставини вже були предметом розгляду в суді у справі №0440/6444/18 за позовною заявою ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» до ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 у вказаній справі №0440/6444/18 досліджувалось питання щодо недотримання технологічного процесу виробництва та питання про виробництво ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» фальсифікованої продукції. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2018, залишеним в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019, позовні вимоги ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» про скасування рішення про застосування фінансових санкцій за вказане порушення задоволенні.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо складання акту фактичної перевірки та викладення в ньому висновків про порушення.
Суд зазначає, що сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.
Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.
Акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Аналогійний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складу від 19.06.2020 у справі №140/388/19.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що у позовних вимогах про визнання протиправними дій відповідача-1 щодо складання акту фактичної перевірки та викладення в ньому висновків про порушення має бути відмовлено.
Статтею 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
У порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права.
Таким чином, відсутність предмету спору в цій частині позовних вимог, а також, той факт, що у випадку задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії не призведе до поновлення прав позивача з огляду на анюлювання ліцензії за його заявою, свідчить про відсутність порушеного права встановленого при розгляді справи по суті та є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частинами 1 та 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Заявлені вимоги щодо зобов`язання відповідачів у справі утриматись від вчинення певних дій не узгоджуються із завданнями адміністративного судочинства. Суд звертає увагу на те, що вказана вимога заявлена на майбутнє та порушує принципи інституту захисту прав сторін судового процесу, у зв`язку з тим, що обставини, які можуть потягнути за собою дії відповідачів щодо анулювання діючих ліцензій позивача ще не виникли.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що вказана позовна вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, загальна сума судових витрат, понесених позивачем, становить 32 997,30грн.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області пропорційно сумі задоволених позовних вимог у розмірі 24 810,00грн.
Керуючись ст. ст. 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000178/04-36-09-01/36710304 від 21.07.2022, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000179/04-36-09-01/36710304 від 21.07.2022, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000180/04-36-09-01/36710304 від 21.07.2022, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 31 березня 2025 року.

Суддя О.В. Врона