Справа № 420/27333/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії ,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в періоди з 28.09.2022 по 10.02.2023; з 25.03.2023 по 19.10.2023; з 15.01.2023 по 30.05.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 28.09.2022 по 10.02.2023; з 25.03.2023 по 19.10.2023, з 15.01.2023 по 30.05.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що проходить військову службу в Збройних Силах України на особливий період військового стану у складі військової частини НОМЕР_1 . До списків особового складу зарахований Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2022 №215. В періоди з 28.09.2022 по 10.02.2023 та з 25.03.2023 по теперішній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Харківської та Донецької області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2023 №8360

В періоди з 15.01.2023 по 30.05.2023 брав участь у заходах. необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Харківської та Донецької області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2024 №460/у.

У зв`язку з цим, набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за періоди: з 28.09.2022 по 10.02.2023; з 25.03.2023 по 19.10.2023; з 15.01.2023 по 30.05.2023, пропорційно періодів зазначених у довідках військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2023 №8360 та від 10.05.2024 №460/у.

Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що ОСОБА_1 з 28.09.2022 року проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Обов`язковою підставою подання рапорту командира підрозділу для нарахування додаткової винагороди є одночасна наявність бойового наказу (бойового розпорядження) та запис у журналі бойових дій. Позивач отримував додаткову винагороду у розмірі до 100000 гривень в порядку та на умовах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період в якому брав безпосередню участь у бойових діях по грудень 2023 року включно. В подальшому, Позивач постійно безпосередню участь у бойових діях не брав перебуваючи у захищеному пункті, у зв`язку з чим виплата додаткової винагороди здійснювалась у розмірі з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в діях та заходах. Грошове забезпечення ОСОБА_1 в повному обсязі нараховувалося та виплачувалось що підтверджується наданими доказами які долучаються до матеріалів справи.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.0.2022 р. № 168 Міністром оборони України та окремого доручення від 23.06.2022 №912/а/29. з урахуванням відсутності будь-яких документів визначених пунктом 3 Окремого доручення, які б підтверджували право ОСОБА_1 на отримання додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць, за період з 28.09.2022 по 15.01.2023 та з 10.02.2023 по 19.10.2023, (весь інший період зазначений представником Позивача входить в ці періоди здійснення виплат) відсутні правові підстави для нарахування та виплати такої винагороди.

Просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2022 № 215 старшого солдата ОСОБА_1 , відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 07 вересня 2022 року № 236-РС, зарахованого у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , зарахувати до списків частини, поставити на всі види забезпечення, та вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.01.2023 № 15 старшого солдата ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2022 року № 180-РС, призначеного на посаду головного сержанта-командира танку 3 танкового взводу 7 танкової роти НОМЕР_4 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. Підстава: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2022 № 180-РС, рапорт старшого солдата ОСОБА_2 від 15.01.2023.

30.05.2023 Позивач вибув у медичний заклад, що підтверджується витягом з наказу за № 155 від 30.05.2023 (доданий до матеріалів справи).

07.06.2023 вибув у щорічну відпустку, відповідно до поданого рапорту, 14 днів з дорогою (витяг із наказу № 164 від 07.06.2023 у додатку).

28.06.2023 прибув з відпустки та поставлений на котлове забезпечення (витяг із наказу за № 185 від 28.06.2023 у додатку).

06.07.2023 вибув у медичний заклад для проходження ВЛК (витяг із наказу за № 194 від 06.07.2023 у додатку).

В подальшому Позивач прибув до місця проходження служби та поставлений на котлове забезпечення що підтверджується витягом із наказу за № 213 від 24.07.2023.

З 07.09.2023 по 29.09.2023 Позивач перебував у основній щорічній відпустці що підтверджується витягом із наказу за № 284 від 29.09.2023 у додатку.

01.12.2023 Позивач вибув у медичний заклад відповідно до направлення, що підтверджується витягом із наказу за № 352 від 01.12.2023 у додатку.

10.12.2023 Позивача поставлено на котлове забезпечення відповідно до витягу із наказу за № 361 від 10.12.2023 у додатку.

Відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 (Додаток № 3), у грудні 2022 року виплачена сума додаткової винагороди за листопад місяць 2022 року в розмірі 100 000 грн, у січні 2023 року сплачена сума додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за грудень 2022 року, у лютому 2023 року виплачена додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн за січень 2023 року.

В подальшому:

у квітні 2023 року виплачена сума 24193,55 грн

у травні 2023 року виплачена сума 46333,33 грн

у червні 2023 року виплачена сума 59677,42 грн

у липні 2023 року виплачена сума 15000 грн

у серпні 2023 року виплачена сума 22258,06 грн

у грудні 2023 року виплачена сума 24741,94 грн,

саме як додаткова винагорода в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що підтверджується інформацією з картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що йому безпідставно взагалі невиплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в періоди з 28.09.2022 по 10.02.2023; з 25.03.2023 по 19.10.2023; з 15.01.2023 по 30.05.2023, з урахуванням фактично виплачених сум та обґрунтовує це довідками військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2023 №8360 та від 10.05.2024 №460/у. За будь який період 2024 року, Позивач вимог не заявляє.

Відповідач заперечує це і зазначає, що позивачу виплачена додаткова винагорода передбачена Постановою КМУ № 168 повністю, пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях.

Спірні правовідносини врегульовані такими приписами діючого законодавства.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Приписами пункту 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, … (далі перелік інших служб) виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 2-1 постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.0.2022 р. № 168 Міністром оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 №912/а/29.

В окремому дорученні від 23.06.2022 № 912/з/29, яке діяло протягом періоду, за який позивач просить задовольнити позовні вимоги, Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи), до складу якого, серед іншого, змістовно включено виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

Пунктом 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 цього ж окремого доручення установлено керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній терміну безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24.02.2022.

Пунктом 5 установлено виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини;

- керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення від 23.06.2022 № 912/з/29).

З наведеного слідує, що військовослужбовці за місцем проходження служби можуть бути двух катергорій, а саме: ті що призвані на військову службу і проходять службу у військовій частині до якої зараховані, а також відряджені військовослужбовці з місця штатної служби до інших військових частин.

Виплата грошового забезпечення відрядженим військовослужбовцям здійснюється за місцем штатної служби на підставі довідки командира військової частини до якої відряджений військовослужбовець.

Як встановлено судом, позивач не є відрядженим військовослужбовцем, а проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 28.09.2022 року, що підтверджується Наказом №215, а також про це зазначає сам позивач.

Таким чином, нарахування та виплата позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, повинна здійснюватись не на підставі довідки військової частини, а на підставі наказів командирів в/ч із посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

З наведеного слідує, що довідки на які посилається позивач не є підставою для виплати йому додаткової винагороди.

Крім того, аналізуючи зміст довідки від 10.05.2024 року № 460/у, на яку посилається позивач, суд зазначає, що вона видана для надання особі статусу учасника бойових дій і ніяк не є довідкою для виплати грошового забезпечення.

Як вже зазначено судом вище, відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 , яка додана до матеріалів справи (Додаток № 3) військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу була у грудні 2022 року виплачена сума додаткової винагороди за листопад 2022 року в розмірі 100 000 грн, у січні 2023 року сплачена сума додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн за грудень 2022 року, у лютому 2023 року виплачена додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн за січень 2023 року. В подальшому ця винагорода виплачувалась з квітня по грудень 2023 року пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Незважаючи на це, позивач зазначає цей період як такий, що йому не виплачувалась додаткова нагорода взагалі, що не відповідає дійсності.

Позивач у позовній заяві зазначає періоди за які йому не було виплачено додаткову винагороду з 28.09.2022 по 10.02.2023, з 25.03.2023 по 19.10.2023, з 15.01.2023 по 30.05.2023р.

Суд зазначає, що вказані періоди мають накладання та повторюються.

Крім того, відповідачем надані суду накази про перебування позивача відпустках та вибуття на лікування у зазначені періоди, які свідчать про те, що Позивач постійно безпосередню участь у бойових діях не брав, у зв`язку з чим виплата додаткової винагороди здійснювалась у розмірі з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в діях та заходах.

Суд погоджується з позицією відповідача, що за час перебування у щорічній основній відпустці, додатковій відпустці, перебування у медичних закладах з метою лікування, проходження ВЛК, проходження будь яких обстежень, додаткова винагорода не виплачується. Посилання позивача на норми законодавства відповідно до яких повинні нараховуватись суми додаткової винагороди, не надають підстав отримання самої додаткової винагороди без додержання механізму отримання.

Таким чином, доказів неповного нарахування та неповної виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за вказаний ним період, позивачем суду не надано і судом невстановлено.

Суд зазначає, що сам лише факт безпосереднього перебування Позивача в районах ведення воєнних (бойових дій) не є підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях або заходах, та не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди.

Суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду, оскільки відповідно до пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, який закінчився 01.07.2023 року.

Крім того. позивач перебуває на військовій службі в зоні бойових дій, що є безумовною підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду по такій категорії справ.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

.