Справа № 160/33599/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
20.12.2024 через систему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами про:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не врахування довідок про заробітну плату від 23.07.2021 № 01-6/82, № 01-6/83, які видані ТОВ Казахмис Коал, та від 28.07.2021 № Л-7810-ФЛ, яка видана Комунальною державною установою Державний архів міста Караганди, за періоди роботи з вересня 1983 року по квітень 1984 року та з вересня 1986 року по травень 1989 року на території Республіки Казахстан для обчислення пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти довідки про заробітну плату від 23.07.2021 № 01-6/82, № 01-6/83, які видані ТОВ Казахмис Коал, та від 28.07.2021 № Л-7810-ФЛ, яка видана Комунальною державною установою Державний архів міста Караганди, за періоди роботи з вересня 1983 року по квітень 1984 року та з вересня 1986 року по травень 1989 року на території Республіки Казахстан та здійснити обчислення пенсії в порядку визначеному статтею 40 Закону України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати призначення пенсії та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з вересня 1983 року по квітень 1984 року та з вересня 1986 року по травень 1989 року. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
23.12.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
14.01.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, про відсутність врахування страхового стажу набутого в Республіці Казахстан.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись із не зарахуванням періодів роботи до страхового стажу, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як встановлено судом в трудовій книжці позивача містяться наступні записи (далі мовою оригіналу) та довідок про заробітну плату від 23.07.2021 № 01-6/82, № 01-6/83, які видані ТОВ Казахмис Коал, та від 28.07.2021 № Л-7810-ФЛ, яка видана Комунальною державною установою Державний архів міста Караганди:
- 17.08.1983 Молодежный угольный разрез;
- 11.08 Принят помощником машиниста экскаватора V разряда на уч. Северный
- 17.01.1984 Переведен горным мастером;
- 28.04.1984 Уволен в связи с призывом в СА п.3 ст.31 КЗОТ КАЗ;
- 23.09.1986 Принят горным мастером на участок «Южный»;
- 03.06.1988 Уволен по собственному желанию ст.32 КЗОТ КАЗ
- 12.06.1984 -26.06.1986 Служба в рядах Советской Армии
Суд зазначає, що 15.05.1992 набула чинність Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі Угода). Вказана Угода укладена між наступними державами-учасницями: Азербайджанська Республіка, Російська Федерація, Республіка Білорусь, Республіка Таджикистан, Республіка Вірменія, Туркменистан, Республіка Казахстан, Республіка Узбекистан, Республіка Киргизстан, Україна, Республіка Молдова.
Відповідно до статті 1, 4, 5, 6, 11, 13 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Держави - учасниці Співдружності проводять політику гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення.
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.
Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
29.11.2022 постановою Кабінету Міністрів України №1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Постанова Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 набрала чинності 02.12.2022.

Суд зазначає, що позивач працював, як зазначає відповідач в Республіки Казахстан, до виходу України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Водночас суд звертає увагу, що позивач працював на території держави-учасниці вищезазначеної Угоди протягом строку дії даної Угоди.

Таким чином відповідач протиправно не врахував спірні періоди роботи позивача до страхового стажу позивача із посиланням на той факт, що позивач працював в державі, з якою розірвано дипломатичні відносини.

Отже, з метою відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з вересня 1983 року по квітень 1984 року та з вересня 1986 року по травень 1989 року.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст.2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не врахування довідок про заробітну плату від 23.07.2021 № 01-6/82, № 01-6/83, які видані ТОВ Казахмис Коал, та від 28.07.2021 № Л-7810-ФЛ, яка видана Комунальною державною установою Державний архів міста Караганди, за періоди роботи з вересня 1983 року по квітень 1984 року та з вересня 1986 року по травень 1989 року на території Республіки Казахстан для обчислення пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти довідки про заробітну плату від 23.07.2021 № 01-6/82, № 01-6/83, які видані ТОВ Казахмис Коал, та від 28.07.2021 № Л-7810-ФЛ, яка видана Комунальною державною установою Державний архів міста Караганди, за періоди роботи з вересня 1983 року по квітень 1984 року та з вересня 1986 року по травень 1989 року на території Республіки Казахстан та здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 в порядку визначеному статтею 40 Закону України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати призначення пенсії та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез