Справа № 638/5214/25
Суддя: Тимченко А. М.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5214/25
Провадження № 2-а/638/230/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Тимченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника Закоморної Катерини Олександрівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

24.03.2025 ОСОБА_1 в особі представника Закоморної К.О. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова як адміністративного з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив суд скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 676 від 13.03.2025 р. по справі про адміністративне правопорушення за ч. З ст. 210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову зазначив, що має інвалідність II групи з 2002 року безстроково, яку отримав внаслідок стійкого хронічного психічного захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, внаслідок чого був знятий з військового обліку. З 2000 р. знаходиться на обліку в КНП «ОПД № 3» та регулярно вживає підтримуючу терапію. 13.03.2025 був затриманий співробітниками поліції та примусово доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , де йому видали постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 676 від 13.03.2025 р. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У силу стану свого здоров`я не зрозумів дії співробітників поліції та ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає оскаржувану постанову незаконною та і необґрунтованою з наступних підстав. По-перше, у постанові № 676 відсутнє посилання на норму чинного законодавства, яку порушив позивач, отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП. По-друге, жодної повістки позивач не отримував, та знятий з військового обліку. По-третє, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено з грубим порушенням процедури розгляду.

У відзиві на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 просив у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що 31.12.2024 року засобами поштового зв`язку гр. ОСОБА_1 за адресою реєстрації ( АДРЕСА_1 ) була направлена повістка №1604053, з вимогою прибуття на 11.01.2025 року о 09:00 годині для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до інформації Укрпошти (довідка про причини повернення Ф20) Повістка була не отримана за відсутності адресата за вказаною адресою, та повернута за місцем обслуговування 11.01.2025 року. Поважних причин неприбуття по повісці гр. ОСОБА_1 не надав, тому був поданий у розшук до ХРУП №3 ГУНП в Харківскій області. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (вищевказані норми), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У відповіді на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника Закоморної К.О. зазначив, що у наданому відзиві на позов відповідач також не вказав - які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив. З наданих відповідачем копій документів до відзиву на позов стосовно позивача не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. З відзиву на позов також вбачається, що позивач не був належним чином повідомлений про розгляд 13.03.2025 р. справи щодо нього, чим порушено процедуру розгляду адміністративної справи та права позивача, гарантовані ч.1 ст.268 КУпАП.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача та представник відповідача просили справу розглянути за їх відсутністю.

Враховуючи визначений ст. 286 КАС України строк розгляду справ зазначеної категорії, суд дійшов висновку, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 березня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено Постанову № 676 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Фактичною підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року (із змінами), під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, при перевірці документів громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було встановлено факт порушення останнім законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, без поважних на те причин, не з`явився за викликом по повістці «11» січня 2025 року об 09:00 годині, сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка була надіслана засобами поштового зв`язку 31.12.2024 року через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання або фактичного місця проживання для уточнення даних з прибуттям до ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначене підтверджується повідомленням Укрпошти 14.01.2025 року за місцем обслуговування, підстава повернення повістки - неотримання повістки у зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до положень спеціального законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме до Закону України «Про оборону», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підзаконних нормативно-правових актів, зокрема Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560. І тільки у разі встановлення порушень зазначених законів та підзаконних нормативно-правових актів, суб`єкт владних повноважень може констатувати наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Всупереч зазначеним вище вимогам, в оскаржуваній постанові не зазначено, яку саме норму спеціального законодавства у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації порушив ОСОБА_1 .

Окрім того, згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч зазначеним вище вимогам, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 при підготовці до розгляду та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не повною мірою вирішив питання чи правильно складено інші матеріали, зокрема, не усунув сумнівів та протиріч, які містяться в матеріалах справи та мають суттєве значення для виконання завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення; не встановив чи порушив позивач норми спеціального законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, якщо порушив - то які саме норми, чи наявний в його діях склад адміністративного правопорушення, враховуючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази.

Окрім того, згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема імперативний обов`язок посадової особи роз`яснити особі, яка бере участь у розгляді справи, її права та обов`язки.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей про те, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 були роз`яснені ОСОБА_1 його права, визначені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. На переконання суду, зазначене порушення прав ОСОБА_1 , з огляду на надану позивачем медичну документацію, яка свідчить про наявність у нього стійкого психічного розгляду та встановленні 2 групи інвалідності з цієї підстав, є настільки суттєвим, що призвело до неповного з`ясування обставин у справі та прийняття передчасного рішення суб`єкта владних повноважень про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що позивачу під час розгляду справи не роз`яснено його права, зокрема право на захист, що є суттєвим порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а, порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, судом враховано, що суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є спеціальним (призовники та військовозобов`язані). В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. При цьому, доказів зазначеної обставини відповідачем до суду не надано, що свідчить про те, що відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 13.03.2025 року не було встановлено цієї обставини на підставі оцінки повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів, як того вимагає стаття 252 КУпАП.

При цьому, як зазначає позивач, він виключений з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби. Відповідачем ці доводи позивача не спростовано. Водночас, з наданих позивачем доказів, зокрема медичної документації, вбачається наявність у нього таких захворювань, які відповідно до п. «а» ст. 16 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, Додатку 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави 1 розділу II) свідчать про його непридатність до військової служби з 2002 року, що в свою чергу згідно з п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є підставою для виключення з військового обліку. Оскільки вказана обставина існувала з 2002 року, тому виключення позивача з військового обліку з 2002 року презюмується та не спростоване відповідачем.

Таким чином, за наявності обґрунтованих сумнівів у тому, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем всупереч вимогам ст. 245, 278, 280 КУпАП не здійснено повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи, не усунуто сумнівів та протиріч щодо наявності суб`єкту адміністративного правопорушення, не досліджено доказів того, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та суб`єктом правопорушення, внаслідок чого прийнято передчасне рішення про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин, оскаржувана постанова № 676 від 13.03.2025 року є такою, що винесена передчасно, з порушенням вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, та недотриманням вимог ст. 245, 252, 268, 278, 280, 283 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог щодо повного, всебічного та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема щодо встановлення усіх елементів складу адміністративного правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), що належить до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд позбавлений можливості у цій адміністративній справі, яку розглянуто в порядку ст. 286 КАС України, констатувати наявність підстав для закриття справи, у зв`язку з чим суд, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і надіслає справу на новий розгляд відповідачу, для її розгляду з урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Закоморної Катерини Олександрівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 676 від 13 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду з урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Тимченко