Справа № 200/828/25
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Справа№200/828/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (адреса 76000, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців,15, ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

06.02.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надіслана позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №16 від 14.01.2025;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 07.01.2025, з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи, що зазначені в її трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.01.2025 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України позивачем було подано заяву про призначення пенсії за віком.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 16 від 14.01.2025 року в призначенні пенсії за віком було відмовлено на підставі п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.

Причиною відмови в призначенні пенсії за віком зазначено, що дата та місяць заповнення трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.08.1984 дописані, чим порушено п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок па підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.

Вважає, що рішення відповідача від 14.01.2025 року № 16 про відмову позивачу в призначенні пенсії на загальних умовах є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, вона має право на призначення пенсії за віком па загальних умовах з наступних підстав:

трудовий стаж складається з наступних періодів:

01.09.1982 - 01.07.1984 - навчання в Костянтинівському індустріальному технікумі;

13.08.1984 - 08.10.1984 - бухгалтер розрахункового відділу ГОРНО;

01.11.1984 - 08.07.1988 - бухгалтер Костянтинівського районного вузла зв`язку;

02.01.1990 - 01.09.1990 - гардеробник Андріївської неповної середньої школи;

01.09.1990 - 08.06.1994 -гардеробник Андріївської середньої загальноосвітньої школи;

08.06.1994-23.06.1994 - управсправами виконкому Андріївського сільської Ради;

26.04.1994 - 01.06.1995 - посада МОРІ, робітник по обслуговуванню Андріївської середньої школи;

26.08.1997 - 02.01.1999 - листоноша Слов`янського районного вузла зв`язку в ОС - Андріївка;

02.01.1999 - 01.03.2002 - листоноша Слов`янського вузла зв`язку 2кл. в ОС - Андріївна;

01.03.2002 - 02.06.200.3 - листоноша 3-го класу ВПЗ Андріївка;

02.06.200.3 - 30.11.2006 - листоноша 3-го класу Слов`янського поштового зв`язку;

01.12.2006 - 15.12.2008 - листоноша 3-го класу у ВПЗ Андріївка;

15.12.2008 - 12.02.2010 - листоноша 2-го класу у ВПЗ Андріївка;

12.04.2010- 11.05.2015 - прибиральниця службових приміщень Андріївської ЗОШ 1-І1І ступенів.

18.01.2018 -27.01.2023-Андріївська ЗОШ 1-111 ступенів.

Загальний трудовий стаж складає: 33 роки 9 місяців 21 день, що підтверджує розрахунок доданий до позовної заяви.

Вважає, що дане рішення в частині не зарахування до страхового стажу періодів її роботи згідно трудової книжки, прийнято безпідставно та є незаконним, просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач проти позову заперечив, надав відзив, в якому зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою від 07.01.2025, встановленого зразка, про призначення пенсії за віком.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Цим Законом держава визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

На час звернення за призначенням пенсії позивачці виповнилось 60 років. Відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) право на пенсію за віком мають особи після досягнення 60, 63 або 65 років. Вік виходу на пенсію визначає набутий особою страховий стаж.

Віку 60 років позивач набула у 2025 році, отже необхідний страховий стаж мав становити не менше 32 роки. Після досягнення 63 років у період з 01 січня 2028 по 31 грудня 2028, необхідний страховий стаж має становити від 25 років.

За наслідком розгляду заяви від 07.01.2025 відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 14.01.2025 № 16.

Страховий стаж обчислений тривалістю 29 років 8 місяців 20 днів.

До страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 15.08.1984, оскільки запис про дату заповнення трудової книжки здійснено з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (до цього Порядок, затверджений постановою Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань №162 від 20.06.1974р.).

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд установив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою від 07.01.2025, встановленого зразка, про призначення пенсії за віком.

Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 16 від 14.01.2025 року в призначенні пенсії за віком було відмовлено на підставі п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.'

Причиною відмови в призначенні пенсії за віком зазначено, що дата та місяць заповнення трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.08.1984 дописані, чим порушено п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок па підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.

Вважає, що рішення відповідача від 14.01.2025 року № 16 про відмову позивачу в призначенні пенсії на загальних умовах є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, вона має право на призначення пенсії за віком на загальних умовах з наступних підстав:

трудовий стаж складається з наступних періодів:

01.09.1982 - 01.07.1984 - навчання в Костянтинівському індустріальному технікумі;

13.08.1984 - 08.10.1984 - бухгалтер розрахункового відділу ГОРНО;

01.11.1984 - 08.07.1988 - бухгалтер Костянтинівського районного вузла зв`язку;

02.01.1990 - 01.09.1990 - гардеробник Андріївської неповної середньої школи;

01.09.1990 - 08.06.1994 -гардеробник Андріївської середньої загальноосвітньої школи;

08.06.1994-23.06.1994 - управсправами виконкому Андріївського сільської Ради;

26.04.1994 - 01.06.1995 - посада МОРІ, робітник по обслуговуванню Андріївської середньої школи;

26.08.1997 - 02.01.1999 - листоноша Слов`янського районного вузла зв`язку в ОС - Андріївка;

02.01.1999 - 01.03.2002 - листоноша Слов`янського вузла зв`язку 2кл. в ОС - Андріївна;

01.03.2002 - 02.06.200.3 - листоноша 3-го класу ВПЗ Андріївка;

02.06.200.3 - 30.11.2006 - листоноша 3-го класу Слов`янського поштового зв`язку;

01.12.2006 - 15.12.2008 - листоноша 3-го класу у ВПЗ Андріївка;

15.12.2008 - 12.02.2010 - листоноша 2-го класу у ВПЗ Андріївка;

12.04.2010- 11.05.2015 - прибиральниця службових приміщень Андріївської ЗОШ 1-ІІІ ступенів.

18.01.2018 -27.01.2023-Андріївська ЗОШ 1-ІІІ ступенів.

Загальний трудовий стаж складає: 33 роки 9 місяців 21 день, що підтверджує розрахунок доданий до позовної заяви.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Цим Законом держава визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

На час звернення за призначенням пенсії позивачці виповнилось 60 років. Відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) право на пенсію за віком мають особи після досягнення 60, 63 або 65 років. Вік виходу на пенсію визначає набутий особою страховий стаж.

Віку 60 років позивач набула у 2025 році, отже необхідний страховий стаж мав становити не менше 32 роки. Після досягнення 63 років у період з 01 січня 2028 по 31 грудня 2028, необхідний страховий стаж має становити від 25 років.

За наслідком розгляду заяви від 07.01.2025 відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 14.01.2025 № 16.

Страховий стаж обчислений тривалістю 29 років 8 місяців 20 днів.

До страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 15.08.1984, оскільки запис про дату заповнення трудової книжки здійснено з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (до цього Порядок, затверджений постановою Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань №162 від 20.06.1974р.).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами частини другої статті 26 Закону № 1058 встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки зокрема мають особи за наявності страхового стажу по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із абзацом 1 пункту Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 8 Порядку № 637 передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою для неврахування до страхового стажу періодів роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 15.08.1984, оскільки запис про дату заповнення трудової книжки здійснено з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (до цього Порядок, затверджений постановою Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань №162 від 20.06.1974р.).

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 15.08.1984 трудовий стаж складається з наступних періодів:

01.09.1982 - 01.07.1984 - навчання в Костянтинівському індустріальному технікумі;

13.08.1984 - 08.10.1984 - бухгалтер розрахункового відділу ГОРНО;

01.11.1984 - 08.07.1988 - бухгалтер Костянтинівського районного вузла зв`язку;

02.01.1990 - 01.09.1990 - гардеробник Андріївської неповної середньої школи;

01.09.1990 - 08.06.1994 -гардеробник Андріївської середньої загальноосвітньої школи;

08.06.1994-23.06.1994 - управсправами виконкому Андріївського сільської Ради;

26.04.1994 - 01.06.1995 - посада МОРІ, робітник по обслуговуванню Андріївської середньої школи;

26.08.1997 - 02.01.1999 - листоноша Слов`янського районного вузла зв`язку в ОС - Андріївка;

02.01.1999 - 01.03.2002 - листоноша Слов`янського вузла зв`язку 2кл. в ОС - Андріївна;

01.03.2002 - 02.06.200.3 - листоноша 3-го класу ВПЗ Андріївка;

02.06.200.3 - 30.11.2006 - листоноша 3-го класу Слов`янського поштового зв`язку;

01.12.2006 - 15.12.2008 - листоноша 3-го класу у ВПЗ Андріївка;

15.12.2008 - 12.02.2010 - листоноша 2-го класу у ВПЗ Андріївка;

12.04.2010- 11.05.2015 - прибиральниця службових приміщень Андріївської ЗОШ 1-ІІІ ступенів.

18.01.2018 -27.01.2023-Андріївська ЗОШ 1 - ІІІ ступенів.

Загальний трудовий стаж складає: 33 роки 9 місяців 21 день, що підтверджує розрахунок доданий до позовної заяви.

Ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях до 29.07.1993 здійснювалось відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція №162), а з 29.07.1993 відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерство праці України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція №58).

Під час заповнення та внесення змін до трудової книжки позивача діяли норми Інструкції №162.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №162 у трудову книжку, зокрема, вносяться відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції №162 всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно п.2.12 Інструкції №162 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Вказані положення також передбачені Інструкцією №58, яка діє з 29.07.1993 (пункти 2.11 та 2.13).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Зміст викладених норм свідчить про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб.

Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

При цьому, наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 127/9055/17.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Суд зауважує, що виправлення в датах прийняття та звільнення з роботи, датах наказів на прийняття та звільнення з роботи, відсутність в записі про звільнення з роботи номеру розпорядження на звільнення з роботи, відсутність в записі про звільненні посади відповідальної особи не можуть бути підставою для виключення таких періодів з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві (організації), та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства (організації) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

При цьому, суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що недоліки у заповненні трудової книжки не спростовує факту наявності у позивача відповідного стажу роботи.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та видачі довідок.

Відповідачем ж не враховано, що не усі недоліки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, архівній довідці.

Відтак, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 15.08.1984, оскільки запис про дату заповнення трудової книжки здійснено з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №16 від 14.01.2025 прийнято необґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому підлягає скасуванню та слід зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 07.01.2025, з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи, що зазначені в її трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Як передбачено п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

Аналіз зазначеної норми, у її взаємозв`язку з ч.2 ст.2 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Разом з цим, ст.58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань. При цьому суд не обраховує страховий стаж позивача.

Так, застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано усі визначені законом умови, необхідні для призначення дострокової пенсії за віком на підставі п.4 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV. Зокрема, наявність у позивача страхового стажу передбаченого цією статтею.

Разом з тим, суд неуповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов належить задовольнити у частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №16 від 14.01.2025 та зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 07.01.2025, з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи, що зазначені в її трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (адреса 76000, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців,15, ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №16 від 14.01.2025;

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 07.01.2025, з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи, що зазначені в її трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (адреса 76000, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців,15, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07 квітня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова