Справа № 580/3804/23
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 квітня 2025 року

Київ

справа № 580/3804/23

адміністративне провадження № К/990/12960/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі № 580/3804/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМІЛА-РАЙАГРОПОСТАЧ» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду поштою 19.03.2025.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 07.11.2024, повний його текст складено того ж дня, проте, касаційну скаргу направлено до суду лише 19.03.2025, тобто з пропуском строку встановленого для цього.

ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що Верховний Суд ухвалою від 10.02.2025 касаційну скаргу повернув з мотивів відсутності викладення у ній підстав для касаційного оскарження судових рішень. Зазначає, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Звертає увагу на приписи частини п`ятої статті 333 КАС України та зауважує, що касаційна скарга подана до спливу одного року на касаційне оскарження. При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник просить врахувати, що відповідач сплативши судовий збір у справі, повторно звертається з касаційною скаргою. Також приведено практику Європейського суду з прав людини щодо забезпечення доступу до суду.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Суд встановив, що вперше касаційна скарга від ГУ ДПС надійшла до суду 06.12.2024, проте, Верховний Суд ухвалою від 19.12.2024 її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судового рішення у цій справі. Суд зазначив про недостатність зазначення у касаційній скарзі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України без доведення наявності підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу. Суд зауважив, що поряд із посиланням на пункт 4 не наведено обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження судових рішень в частині задоволених позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення №1417/23000901 відповідно до пункту 1, 2 та/або 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Крім того, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суди попередніх інстанцій, застосовуючи вимоги статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» і ДСТУ 4303:2004, зазначили, що ГУ ДПС не надало доказів, що реалізація позивачем пального суб`єктам господарювання відбулась для особистого некомерційного використання останніми. Це і зумовило висновок про відсутність підстав вважати, що позивач здійснював саме роздрібну торгівлю пальним. Однак, касаційна скарга не містила обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права в межах висновків, що стали підставою для задоволення цієї частини позовних вимог. Також предметом спору у цій справі було податкове повідомлення-рішення №1414/23000901. Суди задовольнили позовні вимоги в цій частині, скасувавши зазначене податкове повідомлення-рішення. Однак, ГУ ДПС просило скасувати судові рішення в повному обсязі, однак, не наводило обґрунтування незгоди з висновками судів в іншій частині задоволених позовних вимог у взаємозв`язку із посиланням на відповідну підставу для касаційного оскарження судових рішень. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 19.12.2024 о 20:19.

Вдруге подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 16.01.2025 залишив без руху, надав десятиденний строк для усунення виявлених недоліків. Підставою для залишення касаційної скарги без руху стало те, що скаржник до касаційної скарги не додав документи, на підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скарг, а наведене скаржником обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень було недостатнім для відкриття касаційного провадження відповідно до пунктів 3 і 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

На виконання вимог цієї ухвали суду ГУ ДПС 28.01.2025 через підсистему «Електронний суд» направило уточнену касаційну скаргу. Проаналізувавши зміст уточненої касаційної скарги, колегія суддів встановила, що вона є майже ідентичною її попередній редакції, тобто так і не відповідає вимогам, на які звертав увагу Верховний Суд. Скаржник, процитувавши висновки, наведені в ухвалі Верховного Суду від 16.01.2025, повторно зазначив ті ж самі доводи, які суд вже визнав такими, що не відповідають висновкам судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позову. Яким чином зазначене в касаційній скарзі посилання на необхідність дослідження акцизних накладних вплинуло на умови застосування норм права, та яких саме, касаційна скарга так і не містить. На підставі якої норми акцизні накладні є такими, що підтверджують спосіб торгівлі (оптова чи роздрібна) ГУ ДПС не зазначає. Також відсутнє обґрунтування, які саме норми права неправильно застосували/порушили суди попередніх інстанцій в частині висновку, що помилкове відображення рівнемірів-лічильників у «Довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри» в якості «витратомірів-лічильників», не є порушенням вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України та не може мати наслідком притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

Ухвалою від 10.02.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув з підстав не усунення недоліків касаційної скарги. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 11.02.2025 об 04:41.

19.03.2025 ГУ ДПС втретє направило касаційну скаргу засобами поштового зв`язку, тобто більше ніж через місяць з дня отримання ухвали про повернення попередньо поданої касаційної скарги. При цьому втретє подана касаційна скарга за змістом є ідентичною до уточненої касаційної скарги яка подавалися попередньо, тобто, вже була визнана Судом неналежно оформленою.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

ГУ ДПС у касаційній скарзі не зазначає обставин, які унеможливили усунути недоліки, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги і звернутися з нею повторно у максимально стислий строк після отримання копії ухвали Верховного Суду від 10.02.2025. Проміжок часу у більш ніж один місяць для повторного подання касаційної скарги скаржник не обґрунтовує, а судом встановлено, що зміст касаційної скарги в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень змін не зазнав (ГУ ДПС лише формально змінило місцями деякі абзаци).

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, проте, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не усунув недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг. Тобто, внаслідок недотримання саме скаржником вимог процесуального закону, касаційна скарга була повернута, відповідно, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Приведені витяги з рішень Європейського суду з прав людини, з огляду на їх зміст, не доводять наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення ГУ ДПС необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Як вже зазначалося, втретє подана касаційна скарга за своїм змістом в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень є ідентичною до її попередньої редакції.

Враховуючи, що Верховний Суд надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, колегія суддів вважає недоцільним чергове роз`яснення скаржникові, чому його доводи є недостатніми для відкриття касаційного провадження.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі № 580/3804/23 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом, а вимоги касаційної скарги мають відповідати її безпосередньому обґрунтуванню;

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Також роз`яснити скаржнику, що у разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет скаржник має додати докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України (шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон В.В. Хохуляк В.П. Юрченко