Справа № 380/9874/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9874/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/9874/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними рішення і дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

- Згідно ст.245 ч.2 п.п. 2 і З КАС України визнати протиправними рішення і дії суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо постановлення на військовий облік 07.11.2023 року ОСОБА_1 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №315 від 08.11.2023, згідно якого ОСОБА_1 вважати призваним та відправити до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 , 09.11.2023 відправити для проходження військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2023 близько 20:00 год. ОСОБА_1 разом з іншими хлопцями, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та іншими (всі молодше 27 років) примусово було доставлено з місця стажування, що по АДРЕСА_1 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_9 (далі - Відповідач).

У приміщенні РТЦК без отримання згоди Позивача та його участі, що підтверджується відсутністю його підпису та письмової згоди на всіх документах, у нічну пору доби нібито проведено огляд військово-лікарською комісією ОСОБА_1 та визнано останнього придатним до військової служби за мобілізацією.

На всі зауваження Позивача, що він раніше ніколи не служив, не підлягає призову у зв`язку з мобілізацією, так як не досяг 27 річного віку, не бажає укладати контракт, відмовляється від проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_10 , так як перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_11 (раніше ІНФОРМАЦІЯ_12 ) представники Відповідача жодним чином не відреагували.

Після цього представниками Відповідача видається завідомо підроблений військовий квиток серії НОМЕР_1 від 07.11.2023 у який вклеєно фотографію невідомої особи (а не Позивача). При цьому ОСОБА_1 відмовляється від підпису у даному документі.

Одночасно виноситься оскаржуваний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №315 від 08.11.2023 згідно якого ОСОБА_1 вважати призваним та відправити до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 , 09.11.2023 відправити для проходження військової служби.

Згідно ухвали про відкриття провадження відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дати отримання ухвали про відкриття провадження. Копію вказаної ухвали вручено відповідачу 27.05.2024, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 14.05.2024 у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , по ст. 64 «в» гр. І. МОУ №402-08 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним в військовий час.

Позивача взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_12 18.06.2020.

У відповіді ІНФОРМАЦІЯ_14 від 06.03.2024 №ІІ/847 зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , згідно повідомленням ф-11 від 29.11.2023 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_9 . ОСОБА_1 із зверненням про зняття на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_15 не звертався.

У листі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.03.2024 № 2148 міститься наступна інформація:

« ІНФОРМАЦІЯ_16 розглянуто Ваш адвокатський запит від 28.02.2024, що надійшов 11.03.2024, щодо проведення мобілізації ОСОБА_1 та з інших питань.

Встановлено, що 07.11.2023 приблизно 15:00 на мобільний телефон працівника ІНФОРМАЦІЯ_9 з Національної поліції України надійшов дзвінок про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено незаконний колцентр і там наявні військовозобов`язані особи. Виїздом на місце працівниками ІНФОРМАЦІЯ_9 проведено перевірку військовозобов`язаних по системі «ОБЕРІГ» та запрошено вказаних осіб до ІНФОРМАЦІЯ_9 для уточнення військово-облікових даних. Після перевірки військово-облікових документів та встановлення їх належності до категорії військовозобов`язаних, вказаних осіб направлено на військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_9 , якою визнано ОСОБА_1 «придатним до військової служби за мобілізацією». Огляд пройдено у спосіб передбачений наказом від 14.08.2008 № 402 МО України з обов`язковим оглядом всіх лікарів та врахування скарг на стан здоров`я та наявні захворювання.

Призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 здійснювався ІНФОРМАЦІЯ_9 відповідно до абзацу 11 пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 318.

У подальшому ОСОБА_1 скеровано до пункту попереднього збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_9 та о 7:00 годині 08.11.2023 направлено у складі команди для здачі у військові частини, які знаходяться у Рівненській області, проте ОСОБА_1 втік з відправки у невідомому напрямку.

Оскільки ОСОБА_1 втік з ІНФОРМАЦІЯ_9 , тобто відмовився (ухилився) від призову під час мобілізації, то заяву з відповідними матеріалами скеровано до органів Національної поліції для організації внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування за ст. 336 КК України.»

Згідно Витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 08.11.2023 №3015: «Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року 64/2022 «Про введення військового стану в Україні», та набрання чинності Указу «Про загальну мобілізацію», згідно директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/15Е, нижчепойменованих військовозобов`язаних вважати призваними ІНФОРМАЦІЯ_16 на військову службу 08 листопада 2023 року га відправити до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 , 09 листопада 2023 року відправити для проходження служби: 1.4. Солдат ОСОБА_6 ».

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправні дії відповідача з наступних підстав, згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (з наступними змінами та доповненнями; далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову (направлення) громадян України на військову службу (ч.1 ст.4 Закону №2232-XII).

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону №2232-XII взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Частиною сьомою цієї ж норми передбачено, що для взяття на військовий облік у відповідних районних (міських) центрах комплектування та соціальної підтримки утворюються комісії з питань взяття на військовий облік.

Як передбачено у ч.10 ст.14 Закону №2232-XII за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань взяття на військовий облік може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби; направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на громадян України, які ухиляються від взяття на військовий облік.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII (з наступними змінами та доповненнями, далі Закон №3543-XII).

Громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду (ч.1 ст.22 Закону №3543-XII).

Згідно із ч.3 ст.22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно із п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 (з наступними змінами та доповненнями; далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють, серед іншого, заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають право на здійснення (у період проведення мобілізації (крім цільової) заходів з перевірки військово-облікових документів громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років (п.9-1 Положення №154).

Відповідно до п.1.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (з наступними змінами та доповненнями; далі Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я (п.1.3 Положення №402).

Згідно із п.2.1 Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Як уже згадувалось раніше, з матеріалів справи, зокрема, адвокатських запитів та скарг представника позивача, його пояснень вбачається, що позивач 07.11.2023 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_9 у АДРЕСА_1 .

Позивач військово-лікарську експертизу не проходив, жодних документів не підписував.

Позивачу було видано військовий квиток серії НОМЕР_1 від 07.11.2023 у який вклеєно фотографію невідомої особи, а не позивача.

В подальшому, позивача скеровано до пункту попереднього збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_9 та направлено у складі команди для здачі у військові частини, які знаходяться у Рівненській області.

Також представник позивача зазначає, що позивач на обліку стоїть у ІНФОРМАЦІЯ_17 ; всі документи, якими посвідчується проведення процедури мобілізації видані без присутності позивача поза належною процедурою.

Суд звертає увагу, що із зазначених пояснень вбачається, що процедура мобілізації позивача була проведена ІНФОРМАЦІЯ_16 із грубими порушеннями чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини.

Зокрема, позивачу не було проведено належну військово-лікарську експертизу відповідною військово-лікарською комісією, не з`ясовано в якому саме місті позивач стоїть на військовому обліку, чи оновив він свої дані, чи має передбачене законом право на відстрочку від мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Абзацом першим ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Абзацом другим цієї ж норми передбачено, що суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст.159 КАС України).

Суд звертає увагу, що у даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_16 як відповідач у даній справі жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо мобілізації позивача.

Більше того, ІНФОРМАЦІЯ_16 не було подано відзив на дану позовну заяву та повідомлено суд причини неподання відзиву, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду даної справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Як наслідок, суд, з урахуванням ч.4 ст.159 КАС України, кваліфікує вказану обставину як визнання позову.

Відтак, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу проведення мобілізації до військової служби позивача не відповідають критеріям правомірності передбаченим п.1 ч.2 ст.2 КАС України. При цьому суд зазначає, що такі дії знайшли своє відображення в наказі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 315 від 08.11.2023.

Відтак, слід визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 315 від 08.11.2023 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу.

Як наслідок, адміністративний позов підлягає задоволенню у цій частині.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

В И Р ІШ И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення мобілізації ОСОБА_1 до військової служби.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 315 від 08.11.2023 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 1211,00 грн судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 04.04.2025 року.

Суддя Гавдик З.В.