Справа № 320/41817/23
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Трейдінг» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Трейдінг» до Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Трейдінг» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що Західним МУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» з питань дотримання вимог валютного законодавства по контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 (дата здійснення імпортної операції 22.11.2021 року) відповідно до отриманої інформації ДПС України від 02.01.2023 року №29/7/99-00-07-05-01- 07 про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.12.2022 року, наданої уповноваженим банком ПАТ АБ «Південний» (МФО 328209) за період з 01.11.2021 року по 14.03.2023 року.

Документальну позапланову виїзну перевірку проведено у зв`язку з отриманням листа ДПС України від 02.01.2023 року №29/7/99-00-07-05-01-07 щодо інформації, наданої уповноваженим банком ПАТ АБ «Південний» (МФО 328209) у відповідності до розділу ІІ Інструкції НБУ «Про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів», затвердженої Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року №7 на виконання статей 12 і 13 Закону України «Про валюту та валютні операції».

У вищезазначеному листі ДПС України міститься інформація щодо порушення ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» () строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 (дата здійснення імпортної операції 22.11.2021 року).

За результатами перевірки складено акт від 28.03.2023 року №185/33-00-07-05/38955529 та встановлено порушення вимог п.3 ст.13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» в частині відсутності поставки товару по імпорту по контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804, укладеному з компанією РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь), на суму 13 227,43 євро за період з 21.11.2022 року по 14.03.2023 року (кількість днів прострочення 112 днів). Донараховано пені у сфері ЗЕД - 166 424,95 грн.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки 28.03.2023 року, за результатами розгляду яких рішенням від 28.04.2023 року №35/33-00-07-05/38955529 відповідачем висновки акту перевірки від 28.03.2023 року №185/33-00-07-05/38955529 залишено без змін.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 02.05.2023 року №315/33-00-07-05 на суму 166 424,95 грн.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Положеннями підпункту 75.1.2 вищезазначеної статті ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до приписів абзаців першого-третього пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Відповідно до пп.19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.

За правилами частин 4, 6 статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту, зокрема, встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Також, частиною 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» закріплено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частин 2 і 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

При цьому, положеннями статті 44 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що Національний банк України діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства, і до компетенції Національного банку України у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

Відповідно до п. 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління Національного банку України №5 від 02.01.2019 року (далі Положення №5), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

З аналізу зазначених правових норм висновується, що дотримання граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національний банком України, є обов`язковим для суб`єктів господарювання, а порушення таких строків зумовлює відповідальність у вигляді нарахування пені за кожний день прострочення.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» (Покупець) та компанією РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Продавець) (Республіка Білорусь) було укладено контракт від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив продукцію виробництва білоруського газопереробного заводу (далі БГПЗ) РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» в кількості до 20 000 т.

По контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» за період з 20.09.2021 року по 10.12.2021 року здійснено переказ коштів компанії РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь) на загальну суму 733 000,00 євро.

Відповідно до умов контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» 10.09.2021 року здійснено переказ коштів (передоплату) на загальну суму 145 000,00 євро компанії РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь) згідно з випискою АБ «Південний» за 10.09.2021 року, призначення платежу prepayment gas contract №01-ALLIANCE-OIL-804 dd 28.05.2021 року.

Граничний термін надходження товару по імпорту 09.09.2022 року, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 10.09.2022 року.

Відповідно до умов контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» 21.10.2021 року здійснено переказ коштів (передоплату) на загальну суму 38 000,00 євро компанії РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь) згідно з випискою АБ «Південний» за 21.10.2021 року, призначення платежу prepayment gas contract №01-ALLIANCE-OIL-804 dd 28.05.2021 року.

Граничний термін надходження товару по імпорту 20.10.2022 року, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 21.10.2022 року.

Відповідно до умов контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» 27.10.2021 року здійснено переказ коштів (передоплату) на загальну суму 105 000,00 євро компанії РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь) згідно з випискою АБ «Південний» за 27.10.2021 року, призначення платежу prepayment gas contract №01-ALLIANCE-OIL-804 dd 28.05.2021 року.

Граничний термін надходження товару по імпорту 26.10.2022 року, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 27.10.2022 року.

Відповідно до умов контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» 03.11.2021 року здійснено переказ коштів (передоплату) на загальну суму 70 000,00 євро компанії РУП "Производственное объединение "БЕЛОРУСНЕФТЬ" (Республіка Білорусь) згідно з випискою АБ «Південний» за 03.11.2021 року, призначення платежу prepayment gas contract №01-ALLIANCE-OIL-804 dd 28.05.2021 року.

Граничний термін надходження товару по імпорту 02.11.2022 року, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 03.11.2022 року.

Відповідно до умов контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» 05.11.2021 року здійснено переказ коштів (передоплату) на загальну суму 145 000,00 євро компанії РУП "Производственное объединение "БЕЛОРУСНЕФТЬ" (Республіка Білорусь) згідно з випискою АБ «Південний» за 05.11.2021 року, призначення платежу prepayment gas contract №01-ALLIANCE-OIL-804 dd 28.05.2021 року.

Граничний термін надходження товару по імпорту 04.11.2022 року, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 05.11.2022 року.

Відповідно до умов контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» 22.11.2021 року здійснено переказ коштів (передоплату) на загальну суму 230 000,00 євро компанії РУП "Производственное объединение "БЕЛОРУСНЕФТЬ" (Республіка Білорусь) згідно з випискою АБ «Південний» за 22.11.2021 , призначення платежу prepayment gas contract №01-ALLIANCE-OIL-804 dd 28.05.2021 року.

Граничний термін надходження товару по імпорту 21.11.2022 року, дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків - 22.11.2022 року.

По контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» здійснено переказ коштів компанії РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь) на загальну суму 733 000,00 євро, товар по імпорту надійшов на загальну суму 719 772,57 євро без порушення граничних строків розрахунків.

Товар по імпорту на суму 13 227,43 євро по контракту від 28.05.2021 року №01-ALLIANCE-OIL-804 не надійшов (кількість днів протермінування станом на 14.03.2023 року 112 днів).

В подальшому, ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» листом від 16.01.2023 року №05 (вх.№215/6 від 25.01.2023 року) повідомлено, що кошти в сумі 13 227,43 євро РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь) повинно було повернути до березня 2022 року.

До перевірки ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» представлено лист від 24.11.2022 року №20.1-23/09534 компанії РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь) адресований ТОВ «АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ», в якому зазначено наступне: «У відповідь на ваш лист від 11.11.2022 року №11/01 РУП «Производственное объединение «БЕЛОРУСНЕФТЬ» (Республіка Білорусь) повідомляє, що на даний час немає можливості здійснити повернення передоплати, у зв`язку з забороною на повернення грошових коштів резидентам України, органом державного управління, яким здійснюється контроль фінансово-господарської діяльності підприємств, що знаходяться в республіканській власності».

Крім цього, позивач наголошував на тому, що вчиняв усі можливі дії з метою повернення попередньої оплати, а саме: звертався до свого контрагента (декілька разів), звернувся до Міжнародного арбітражного суду при Білоруській торгово-промисловій палаті.

Позивач звертав увагу суду на той факт, що з 24.02.2022 року припинено доставлення поштових відправлень до Республіки Білорусь, а також, повідомляв про неможливість (заборону) встановлення (на період дії воєнного стану) учасниками товарних ринків ділових відносин з особами, пов`язаними з державою-агресором - Російською Федерацією та/або Республікою Білорусь, здійснення виплат на користь таких осіб, зокрема, юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством Російської Федерації та/або Республіки Білорусь (рішення НКЦПФР №1053 від 04.08.2022 року); заборону здійснення обслуговуючими банками будь-яких валютних операцій, учасником яких є юридичні або фізичні особи, які мають місцезнаходження (зареєстровані) в Російській Федерації та/або Республіці Білорусь.

Також, позивач наголошував на тому, що існування зазначених складнощів визнано на рівні законодавчого органу у Верховній Раді України 21.04 2023 року зареєстровано проект Закону №9230 про внесення змін до статті 16 Закону України «Про валюту і валютні операції» що відповідальності за рушення резидентами строку розрахунків за операціями з експорту.

Проте, на момент розгляду справи по суті, а також на момент виникнення спірних правовідносин, даний проект Закону не набув статусу Закону, а тому не може бути застосований до спірних правовідносин за загальним правилом застосування нових Законів в Україні.

Щодо решти доводів позивача, судом першої інстанції було вірно зазначено наступне.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №966-XIV) встановлено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємство Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч. 2 ст. 3 Закону №966-XIV).

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону№996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За приписами п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем, крім договорів, не надано жодних інших доказів в обґрунтування позовних вимог, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, доказів щодо стану розрахунків; документів, які підтверджують своєчасність проведення розрахунків.

Подання довідок уповноважених банків ні Законом України «Про валюту і валютні операції», ні Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не відносять загальні довідки банків до документів, які свідчать про завершення розрахунків за експортними та імпортними операціями.

Зазначені дії позивача унеможливлюють проведення повної перевірки щодо проведення розрахунків за вказаними контрактами.

Так, за порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у відповідності з ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Трейдінг» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.