Справа № 280/11412/24
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Справа № 280/11412/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Соболєвої Н.М.,

представника позивача: Фофанова Я.Л.,

представника відповідача: Барабан В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- поновити позивачу строки для подання адміністративного позову про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- витребувати від відповідача довідку щодо розміру середньоденного грошового забезпечення позивача на день звільнення;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №209 від 21.08.2024 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо позивача;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1264о/с від 04.09.2024 в частині звільнення позивача;

- зобов`язати відповідача поновити позивача на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 05.09.2024;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 05.09.2024 по день винесення рішення суду про поновлення на службі;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачені судові витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 12.12.2024 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.12.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду із даною позовною заявою та відкрито провадження у справі №280/11412/24, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 30.01.2025 розгляд справи № 280/11412/24 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. В процесі підготовчого провадження призначено підготовче засідання на 10.03.2025.

Ухвалою суду від 03.02.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 10.03.2025 закрито підготовче провадження у справі №280/11412/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2025.

Ухвалою суду від 12.03.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду від 20.03.2025 оголошено перерву в розгляді справи до 31.03.2025 та забезпечено участь представника відповідача у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 31.03.2025, на підставі статті 243 КАС України, судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 229 КАС України у відкритому судовому засіданні здійснювалась аудіо фіксація судового засідання за допомогою системи «vkz.court.gov.ua».

Відповідно до змісту позовної заяви (вх.№56535 від 09.12.2024) представником позивача зокрема зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу в поліцейському взводі №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та був капралом поліції. За час проходження служби позивач приймав безпосередню участь у бойових діях, в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України. Водночас вказано, що 21.08.2024 відповідачем було видано наказ №209 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Відповідно до вказаного наказу дисциплінарний проступок ОСОБА_1 виразився в порушенні службової дисципліни, а саме в повторному керуванні транспортним засобом PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) у місті Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25 %). В подальшому наказом №1264о/с «По особовому складу», Департаментом поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 капрала поліції ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) з 04.09.2024. В обґрунтування протиправності винесених відповідачем наказу №209 від 21.08.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення» та наказу №1264о/с від 04.09.2024 «По особовому складу» представником позивача, зокрема, зазначено про недотримання відповідачем порядку проведення службового розслідування, зокрема, незабезпечення права особи знати про факт проведення службового розслідування та підстави його проведення, що виразилось у не ознайомленні позивача з наказом №750 від 22.07.2024 «Про призначення службового розслідування» та наказом №810 від 02.08.2024 «Про продовження строку проведення службового розслідування». Додатково відзначено, що наказ №209 від 21.08.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення» містить інформацію про ймовірний вміст алкоголю в крові позивача, проте незрозуміло, яким чином відповідачем отримано зазначену інформацію, оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не містить результату проведеного дослідження та розміру алкоголю, який був зафіксований працівником Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради. Водночас зауважено, що Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Крім того, відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення не враховано, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2025 у справі №335/8414/24, яка набрала законної сили, провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначені обставини свідчать про відсутність винних дій позивача в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відповідно не доведеність вчиненого позивачем дисциплінарного проступку. Також зазначено, що на користь позивача підлягає стягненню грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу, починаючи з дня наказу про звільнення до дня фактичного виконання судового рішення. Під час судового розгляду справи позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові. На підставі вищевикладеного просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заперечення проти позову викладено у відзиві на позовну заяву (вх.№720 від 08.01.2025). Зокрема вказано, що 17.07.2024 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшла інформація про винесення постанови за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капрала поліції ОСОБА_1 . Так, 17.07.2024 о 02:52, ОСОБА_1 , перебуваючи на амбулаторному лікуванні керуючи транспортним засобом PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) в місті Запоріжжя, на перехресті вулиці В`ячеслава Зайцева та проспекту Соборний, біля ТЦ «Україна», був зупинений поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції за порушення комендантської години. В ході перевірки документів, при спілкуванні, поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції у ОСОБА_1 були виявлені характерні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. За результатом медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку від 17.07.2024 №6637, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25 %). Крім цього, поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, під час перевірки документів, було встановлено, що ОСОБА_1 рішенням Богунського районного суду міста Житомир від 05.04.2024 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зауважено, що ОСОБА_1 нехтуючи існуючими заборонами щодо керування транспортом у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та можливе настання тяжких наслідків, вжив алкогольний напій та перебуваючи під його впливом, керував автотранспортом, ще й у моменті перебування з маленькою дитиною у транспортному засобі. При цьому, позивачем вже вдруге скоєно один і той самий дисциплінарний проступок, який полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про свідоме порушення позивачем службової дисципліни. Викладені обставини, на думку відповідача, слугують доказом того, що позивач, який, як поліцейський, зобов`язаний, як на службі, так і в позаслужбовий час, неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, а також утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушив вимоги пунктів 1 та 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІII (зі змінами, внесеними Законом України від 15.03.2022 № 2123-ІX, пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 5 статті 14, частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.1 підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожньою руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, підпунктів 2, 5, 6, 11, 13, 16 та 20 пункту 3 частини II Посадової інструкції поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої 07.07.2023 т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана Штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що виразилося в повторному керуванні транспортним засобом PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) у місті Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25%). З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини вказано, що у спірних правовідносинах відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, які виразились у скоєнні поступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Під час розгляду справи представник відповідача заперечила проти заявлених позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданим 31.08.2016 Вільнянським РС УДМС України в Запорізькій області (а.с.9 т.1).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 17.06.2024 позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.8 т.1).

ОСОБА_1 проходив службу в поліцейському взводі №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі також ДПОП «ОШБНПУ «Лють»).

17.07.2024 т.в.о. начальника управління моніторингу ДПОП «ОШБНПУ «Лють» капітан поліції ОСОБА_2 звернувся з доповідною запискою до т.в.о. начальника ДПОП «ОШБНПУ «Лють» щодо можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБНПУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капралом поліції ОСОБА_1 , що призвело до складання відносно нього адміністративних матеріалів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. За змістом доповідної записки повідомлено, що 17.07.2024 о 02:52 ОСОБА_1 , перебуваючи на амбулаторному лікуванні, керував транспортним засобом PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) в місті Запоріжжя, на перехресті вулиці Вячеслава Зайцева та проспекту Соборний, біля ТЦ «Україна», був зупинений поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції за порушення комендантської години. В ході перевірки документів, при спілкуванні, поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції у ОСОБА_1 було виявлено характерні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку із цим ОСОБА_1 було запропоновано пройти на місці зупинки в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу - газоаналізатору «Drager 6820», на що останній відмовився. Після чого поліцейські управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, на що останній погодився. За результатом медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку від 17.07.2024 №6637, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25%). Крім цього, поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 рішенням Богунського районного суду міста Житомир від 05.04.2024 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З огляду на вказане, поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно капрала поліції Білая В.Р. за порушення підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ЕНА№2620441) та за порушення підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ААД №809597) (а.с.86-88 т.1).

З метою повної та об`єктивної перевірки зазначених обставин, відповідно до вимог статей 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, пунктів 1 та 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №4355/32807 та №1356/32808, наказом ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «Про призначення службового розслідування» №750 від 22.07.2024 призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію (а.с.82-84 т.1).

Наказом ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «Про продовження строку проведення службового розслідування» №810 від 02.08.2024 продовжено на 15 календарних днів, до 20.08.2024 строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ДПОП «ОШБНПУ «Лють» від 22.07.2024 №750, за фактом можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБНПУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капралом поліції ОСОБА_1 (а.с.137-138 т.1).

Згідно з висновком службового розслідування, проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБНПУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капралом поліції ОСОБА_1 , затвердженим 20.08.2024 т.в.о. начальника ДПОП «ОШБНПУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковником поліції ОСОБА_3 , за результатами аналізу зібраних під час проведення службового розслідування матеріалів в їх сукупності, установлено: «… в діях поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капрала поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог пунктів 1 та 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIІІ, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини п`ятої статті 14 та частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.1 та підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, підпунктів 2, 5, 6, 11, 13, 16 та 20 пункту 3 частини II Посадової інструкції поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана Штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 07 липня 2023 року, що виразилось у вчиненні дисциплінарного проступку, а саме, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідно до рішення Богунського районного суду міста Житомир від 05 квітня 2024 року за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 керував транспортним засобом PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) в м. Запоріжжя, в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25 %), із урахуванням вимог підпункту 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19 липня 2022 року № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», застосувати до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Отже, вчинені ОСОБА_1 дії свідчать про відсутність в нього високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної етики, що призводить до приниження авторитету поліції.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою частиною четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, є відсутність діючих дисциплінарних стягнень, сприяння у проведенні повного, об`єктивного та всебічного службового розслідування, визнання вини та щире розкаяння.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені частиною шостою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, відсутні.

Причинами й умовами, що сприяли скоєнню зазначеної надзвичайної події, стали особиста недисциплінованість ОСОБА_1 , нехтування ним вимог чинного законодавства України, наказів Національної поліції та Міністерства внутрішніх справ України».

На підставі вищевикладеного пунктом 3 вказаного висновку службового розслідування запропоновано за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, частини п`ятої статті 14 та частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.1 та підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, підпунктів 2, 5, 6, 11, 13, 16 та 20 пункту З частини II Посадової інструкції поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 07.07.2023, що виразилось у повторному керуванні транспортним засобом PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) в місті Запоріжжя, в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25 %), із урахуванням вимог підпункту 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», застосувати до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с.207-224 т.1).

Наказом ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №209 від 21.08.2024 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с.14-15 т.1).

Наказом ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «По особовому складу» №1264о/с від 04.09.2024 капрала поліції ОСОБА_1 (0192202), поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звільнено із служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Підстава: наказ ДПОП «ОШБНПУ «Лють» №209 від 21.08.2024 (а.с.13 т.1).

Не погоджуючись з наказом про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та вважаючи протиправним своє звільнення із служби в поліції, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з частиною 2 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII).

За приписами статті 1 Закону України №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Стаття 3 Закону України №580-VIII визначає, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 17 Закону України №580-VIII передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України №580-VIII, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону України №580-VIII).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України №580-VIII, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини 2 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Згідно з частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 1 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина 1 статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами 2, 3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Таким чином, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, яким визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, наявності чи відсутності підстав для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, що викладається в обґрунтованому наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Зі змісту наказу ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №209 від 21.08.2024 cудом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України №580-VIII, пунктів 1 та 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, частини 5 статті 14, частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.1 та підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожньою руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, підпунктів 2, 5, 6, 11, 13, 16 та 20 пункту 3 частини II Посадової інструкції поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженої 07.07.2023 т. в. о. начальника управління - командира полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана Штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що виразилося в повторному керуванні транспортним засобом PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) у місті Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25%).

Верховний Суд вже неодноразово досліджував у своїх постановах питання можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які (або частина яких) у той же час можуть містити ознаки адміністративного правопорушення, а також обов`язковості врахування у такому випадку рішення суду, ухваленого за наслідками вирішення питання про вчинення цією особою адміністративного правопорушення і її вини у його вчиненні, зокрема, в постановах від 06 березня 2019 року в справі №816/1534/16, від 17 липня 2019 року в справі №806/2555/17, від 22 жовтня 2019 року в справі №480/3950/18, від 23 жовтня 2019 року у справі №804/4480/17, від 29 листопада 2019 року в справі №824/832/18-а, від 13 лютого 2020 року в справі №1.380.2019.000121, від 05 березня 2020 року у справі №815/4478/16, від 24 вересня 2020 року в справі №420/602/19, від 19 травня 2022 року в справі №480/4079/18, від 26 травня 2022 року в справі №420/3630/20, від 07 липня 2022 року у справі №460/5545/20 та інших.

В основу мотивів цих судових рішень покладено висновки про те, що адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами. Притягнення чи не притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності не може бути обумовлено наявністю чи відсутність складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності. Відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не виключає наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

У цьому ж контексті слід зауважити, що за правилами частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Однак, за позицією Верховного Суду, звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази (подібні за змістом висновки наведено в постановах Верховного Суду від 30 серпня та 22 вересня 2022 року у справах №904/1427/21, №420/4977/20).

Ураховуючи, що у межах розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності суд не досліджує питань наявності в її діях ознак дисциплінарного проступку, адже, як зазначалося, дисциплінарне провадження має іншу мету, процедуру та правила оцінки дій і матеріалів, то висновки такого суду (його правова оцінка) не є обов`язковими для суду, який розглядає справу щодо оскарження індивідуального акту про притягнення цієї особи до дисциплінарної відповідальності. Це ж стосується дисциплінарного органу, який, вирішуючи питання наявності або відсутності у діях особи ознак дисциплінарного проступку, керується виключно правилами та вимогами, встановленими для дисциплінарної процедури, однак не втручається у питання винуватості цієї особи у скоєнні адміністративного правопорушення за правилами і в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З іншого боку, під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд оцінює зокрема й питання дотримання правоохоронними органами відповідної процедури та робить висновок за наслідками оцінки доказів з урахуванням стандартів доказування, притаманної саме цій процедурі.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що порушення службової дисципліни є окремою підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, у тому числі, у вигляді звільнення зі служби в поліції, і не пов`язане з результатом розгляду судом справи про адміністративне правопорушення.

Більш того, з аналізу положень частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту випливає, що притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до цього виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року по справі №804/1831/16.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, випливає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Наведене кореспондується з положеннями Правил етичної поведінки працівників поліції, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, відповідно до п.1 Розділу ІІ яких під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відтак поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.

Аналогічні правові висновки щодо суті Присяги поліцейського викладені у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №804/1831/16 та від 24 лютого 2020 року у справі №804/2711/17.

Верховний Суд в постанові від 25 березня 2020 року у справі №802/1283/17-а зауважив, що порушення Присяги поліцейського означає не лише несумлінне чи недобросовісне виконання ним своїх обов`язків, а й вчинення такого проступку, який тягне за собою вкрай негативні (тяжкі) наслідки та підриває довіру до нього як до носія влади.

Отже, у разі звільнення особи за порушення Присяги в ході службового розслідування мають бути встановлені всі обставини, які свідчать про наявність в її діях саме цього проступку.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що в обґрунтування порушення позивачем службової дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку відповідач зазначає про повторне керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, за обставинами даної справи судом встановлено, що висновки відповідача, якими керувався відповідач при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а саме: повторне керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, спростовуються зібраними у ході розгляду справи доказами та є, на думку суду, передчасними.

З матеріалів справи встановлено, що у 2023 році позивач вже притягався до дисциплінарної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується, зокрема, пунктом 1 Висновку службового розслідування, проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку УПОП №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБНПУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » рядовим поліції ОСОБА_1 , затвердженим 09.10.2023 т.в.о. начальника ДПОП «ОШБНПУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковником поліції ОСОБА_3 , яким запропоновано за порушення службової дисципліни, вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України №580-VIII, частини п`ятої статті 14 та частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» та «в» пункту 2.9 та пункту 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 та Присяги працівника поліції, що як наслідок виразилось у керуванні 23.09.2023 о 23:46 в місті Житомир автомобілем RENAULT CHAMADE номерний знак НОМЕР_7 , у стані алкогольного сп`яніння, застосувати до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » рядового поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність (а.с.172-192 т.1)

На підставі вказаного висновку службового розслідування пунктом 1 наказу ДПОП «ОШБНПУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №42 від 25.10.2023 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » рядового поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність (а.с.193-196 т.1).

Крім того, постановою Богунського районного суду м. Житомир від 05.04.2024 у справі №295/13493/23, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.197-203 т.1).

Водночас, зазначаючи про вчинення позивачем 17.07.2024 дисциплінарного проступку у вигляді повторного керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25%) відповідач посилається на складений Комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2024, дослідивши який суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до розділу ІІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735 ) встановлено:

- огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункти 3, 4);

- лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності) (пункт 5);

- проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (пункти 7,8);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16);

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (пункти 17, 20, 21, 22).

Судом встановлено, що у графі 10 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2024 містяться відомості про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, натомість зазначений висновок не містить жодних посилань, яким чином встановлено, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, зокрема й посилань на акт медичного огляду та відомостей про лабораторні дослідження, на підставі яких встановлено, що позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, зазначений висновок не містить підпису оглядуваної особи ОСОБА_1 у відповідній графі «Підпис розглядуваної особи про ознайомлення з результатами огляду», що додатково ставить під сумнів дійсність зазначених у ньому відомостей.

Так само, і матеріали службового розслідування не містять ані акту медичного огляду, ані відомостей про лабораторні дослідження на підставі яких відповідачем було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вміст алкоголю у повітрі при видиху становив 1,25%.

Більш того, матеріали службового розслідування не містять належної оцінки факту проходження позивачем лікування та можливості у зв`язку із цим вживання ним певних лікарських засобів.

Інших доказів, які б свідчили про перебування 17.07.2024 ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння відповідачем під час розгляду справи не надано.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, з досліджених матеріалів службового розслідування та наданих в ході розгляду даної справи доказів на підтвердження перебування позивача під час керування 17.07.2024 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що долучені до адміністративної справи докази є сумнівними та не підтверджують вказаних обставин, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

На підтвердження недоведеності факту керування позивачем 17.07.2024 транспортним засобом PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) у місті Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння свідчить також постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2025 у справі № 335/8414/24, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.233-239 т.1).

Таким чином, під час розгляду даної справи суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем факту повторного керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що з наданого до матеріалів справи відеозапису події 17.07.2024 вбачається, що під час зупинки поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції транспортного засобу PLYMOUTH ACCLAIM (номерний знак НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_4 , останній поводив себе належним чином та його поведінка відповідала обстановці, а певні особливості в його поведінці та розмові, на думку суду, пояснюються отриманими позивачем під час безпосередньої участі у бойових діях, в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України травмами, що підтверджується також наявними у матеріалах справи медичними документами.

Суд зауважує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення особою певних дій чи бездіяльності.

З огляду на вищевикладене у сукупності та враховуючи, що в обґрунтування порушення позивачем службової дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку покладено саме повторюваність керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що під час проведення службового розслідування відповідачем не наведено належної мотивації його висновків, зокрема не підтверджено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем службової дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку у вигляді повторного керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так само і оскаржуваний наказ ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №209 від 21.08.2024, який є актом індивідуальної дії, не містить належної мотивації його висновків, зокрема доведення обставин щодо повторного керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що за відсутності беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, підстави для звільнення позивача зі служби в поліції були відсутні. Суд зазначає, що оскаржуваним наказом ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №209 від 21.08.2024 порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.

При цьому, суд відхиляє наведені під час судового розгляду та покладені відповідачем в обґрунтування вчинення позивачем дисциплінарного проступку доводи про перебування в транспортному засобі позивача маленької дитини та зауважує, що з матеріалів службового розслідування вбачається, що зазначені обставини не досліджувалися відповідачем в ході проведення службового розслідування та, відповідно, не були покладені в основу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Щодо посилань відповідача на порушення позивачем комендантської години та керування транспортним засобом під час позбавлення позивача права керування транспортними засобами, суд зазначає, що вказані обставини події, яка мала місце за участю позивача 17.07.2024, не є спірними, позивач визнавав їх, як під час проведення службового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

При цьому, як зазначив сам позивач під час судового розгляду зазначені дії були обумовлені необхідністю надання особі, що перебувала у транспортному засобі позивача невідкладної професійної медичної допомоги у закладах охорони здоров`я. Вказані обставини підтверджуються також наявним у матеріалах справи відеозаписом події, що сталась 17.07.2024 з якого вбачається, що особа, яка перебувала в транспортному засобі позивача дійсно потребувала медичної допомоги та неодноразово просила працівників управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції викликати карету швидкої допомоги.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування наведених вище обставин матеріали адміністративної справи не містять та відповідачем під час розгляду справи не надано.

Відтак, застосований до позивача крайній захід дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, на думку суду, є передчасним з огляду на те, що службове розслідування було проведено без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, і на момент прийняття відповідачем відповідного рішення не був доведений факт перебування позивача у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або факт відмови позивача від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що було основною підставою для застосування до позивача саме такого виду дисциплінарного стягнення.

Додатково суд зауважує, що саме лише посилання відповідача на загальні положення Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських є недостатніми для належного обґрунтування рішення про застосування щодо позивача крайнього заходу дисциплінарного стягнення звільнення зі служби.

Таким чином, відповідачем необґрунтовано застосовано принцип пропорційності відповідальності при застосуванні дисциплінарного стягнення в залежності від тяжкості проступку та застосовано крайній вид дисциплінарного впливу - звільнення зі служби без врахування обставин, які передбачені статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність та передчасність наказу ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №209 від 21.08.2024 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (пункт 1), оскільки висновки службового розслідування щодо позивача ґрунтуються на обставинах, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Оскільки наказ ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «По особовому складу» №1264 о/с від 04.09.2024 про звільнення зі служби в поліції прийнято на підставі наказу ДПОП «ОШБНПУ «Лють» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №209 від 21.08.2024 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, такий наказ також є протиправним та підлягає скасуванню.

Верховний Суд в постанові від 07.12.2021 по справі № 120/278/20-а зазначив, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, суд вважає, що вищевикладений спосіб захисту прав позивача не є втручанням у дискреційні повноваження, а скерований на дотримання балансу прав позивача з одного боку та інтересів суб`єкта владних повноважень з іншого.

Щодо вимог позивача про поновлення на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 05.09.2024, суд зазначає наступне.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Законом України №580-VII не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.

За приписами частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (наказу про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.

Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення поліцейського і, як наслідок, поновлення його на службі, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.

Відповідно до положень статті 241-1 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, працівник вважатиметься звільненим з наступного дня після того дня, з якого починається строк звільнення.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, днем звільнення вважається останній день роботи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на службі незаконно звільненого поліцейського повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.

На підставі вказаного суд вважає за належне поновити капрала поліції ОСОБА_1 (0192202) на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 05.09.2024.

Щодо позовних вимог про стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною першої статті 27 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» (із змінами і доповненнями) порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі також - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться шляхом ділення заробітної плати за робочі (календарні) дні, фактично відпрацьовані протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, на число відпрацьованих робочих (календарних) днів (годин).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Пунктом 6 розділу ІІІ цього Порядку передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Зі змісту Порядку № 260 випливає, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, необхідно застосовувати норми Порядку № 260, беручи до уваги кількість календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №420/5368/18, від 17.03.2021 у справі №815/6557/16 тощо.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня наступного після звільнення, у даному випадку - з 05 вересня 2024 року, до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника, у цій справі 31 березня 2025 року, та становить 208 календарних днів.

Відповідно до довідки Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26.12.2024 №906 розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 541,35 грн з урахуванням заробітної плати позивача за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбулось звільнення позивача: липень-серпень 2024 року (а.с.78 т.1)

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 112 600,80 грн (541,35 грн х 208 днів), який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи наведені положення, рішення суду в частині поновлення капрала поліції ОСОБА_1 (0192202) на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 05.09.2024 та в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 16 781,85 грн слід звернути до негайного виконання.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки позивачем, в силу положень Закону України Про судовий збір, судовий збір не сплачувався, то відповідно розподіл судових витрат в частині судового збору не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21.08.2024 №209 «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині застосування до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 04.09.2024 №1264 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капрала поліції ОСОБА_1 (0192202), поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Поновити капрала поліції ОСОБА_1 (0192202) на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 05.09.2024.

Стягнути з Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 вересня 2024 року по 31 березня 2025 року в сумі 112 600,80 грн (сто дванадцять тисяч шістсот гривень 80 копійок).

Рішення суду в частині поновлення капрала поліції ОСОБА_1 (0192202) на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 05.09.2024 та в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 16 781,85 грн (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят одна гривня 85 копійок) підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07.04.2025.

Суддя І.В.Садовий