Справа № 120/10960/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 квітня 2025 р. Справа № 120/10960/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Кунківської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Кунківської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо невинесення на розгляд сесії Кунківської сільської ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до самозалісених, його розгляду та прийняття рішення у порядку, визначеному частинами 2, 3, 5 статті 57-1 Земельного кодексу України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником Державного агентства лісових ресурсів України подано додаткові пояснення у яких вказано, що бездіяльність Кунківської сільської ради суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому просили задовольнити позовну заяву Керівника Гайсинської окружної прокуратури та зобов`язати відповідача розглянути на сесії ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 і прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельних ділянок загальною площею 504,3252 га до самозалісених.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки на розгляд 37 позачергової сесії 8 скликання Кунківської сільської ради було винесено клопотання Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" та Філії "Гайсинське лісове господарство" щодо визнання трьох земельних ділянок до самозалісених.

В свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки на даний час Кунківською сільською радою не вжито заходів до розгляду на сесії сільської ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565.

Представником Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства у додаткових поясненнях вказано, що адміністративний позов прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Центрально-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства до Кунківської сільської ради скеровано подання щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 21.11.2023 року №1565, згідно з яким за ідентифікацією на території громади виявлено 179 самозалісених ділянки загальною площею 504,3252 га.

Однак, відповідь про результати розгляду цього подання до Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства не надходила.

У зв`язку з наведеним, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства повторно скеровано в адресу відповідача подання щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 03.05.2024 року №01-21/523.

У відповідь на лист Гайсинської окружної прокуратури відповідачем надано відповідь від 16.07.2024 року №485, із змісту якої встановлено, що на подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства №02-21/523 від 03.05.2024 року щодо віднесення виявлених на території сільської ради 179 самозалісених земельних ділянок, загальною площею 504,3252 га сільська рада надала відповідь №393 від 05.06.2024 року.

Із змісту листа №393 від 05.06.2024 року вбачається, що за результатом розгляду подання Кунківська сільська рада дійшла висновку, що частина земельних ділянок є приватною власністю або перебуває в користуванні громадян на підставі договорів оренди землі. Однак, більша частина земельних ділянок є несформованими, а отже їх неможливо ідентифікувати та визначити їх статус. Для того, щоб сформувати земельні ділянки, необхідно виготовляти технічні документації на землю щодо інвентаризації земель Кунківської сільської ради. На даний час проектні документації із землеустрою не виготовлялись та не планується їх виготовлення у зв`язку із браком коштів.

25.07.2024 року Гайсинською окружною прокуратурою скеровано в адресу Кунківської сільської ради лист №02.51-3021ВИХ-24 яким просили повідомити чи виносилось на розгляд сесії Кунківської сільської ради питання розгляду подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства щодо віднесення виявлених на території сільської ради 179 самозалісених земельних ділянок, загальною площею 504,3252 га.

Листом від 29.07.2024 року №505 Кунківська сільська рада повідомила Гайсинську окружну прокуратуру, що подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства в частині віднесення земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення до самозалісених земель на розгляд сесії Кунківської сільської ради не виносилось по причині неможливості ідентифікувати всі 179 земельних ділянок. Однак, в ході інвентаризації та встановлення меж самозалісених земельних ділянок Кунківська сільська рада буде виносити такі питання на сесії сільської ради.

Прокурор вважає, що Кунківською сільською радою безпідставно фактично не розглянуто належним чином подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, чим допущено протиправну бездіяльність.

Наведене стало підставою для звернення прокурора до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Як визначено частинами четвертою, п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2019 року у справі №920/121/19, суд зазначає, що поняття "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 у справі №815/724/15, від 17.10.2019 у справі №569/4123/16-а).

Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.

З огляду на викладене слід прийти до висновку, що інтереси держави спрямовані на забезпечення гарантій державної влади та ефективного функціонування її інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад.

У даному випадку, обґрунтовуючи інтереси держави прокурор, зазначає таку мету як збереження та відтворення лісів, забезпечення оптимальної лісистості України та відповідно забезпеченні екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги у державі.

Подання прокуратурою даної позовної заяви обумовлено необхідністю відновлення та захисту порушених інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, які полягають у збереженні самосійних лісів.

Отже, суд вважає наявними передбачені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Указами Президента України "Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів" від 07.06.2021 року №228/2021, "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 29 вересня 2022 року "Про охорону, захист, використання та відновлення лісів України в особливий період" від 29.09.2022 № 675/2022, екологічною ініціативою Президента України "Зелена країна", Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" від 20.06.2022 № 2321-IX передбачено проведення ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності.

Частиною другою статті 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно частини дванадцятої статті 1 Лісового кодексу України самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Згідно із статтею 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" від 20.06.2022 №2321-ІХ внесено зміни до Земельного кодексу України, а саме главу 11 доповнено статтею 57-1 "Самозалісені землі", якою визначений порядок віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Так, згідно з частиною другою статті 57-1 Лісового кодексу України віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності органом, який здійснює розпорядження нею.

Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про належність всіх її угідь до угідь самозалісеної ділянки. Земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення зазначених відомостей до Державного земельного кадастру (частина третя статті 57-1 ЗК України).

Окрім того, з метою реалізації вказаної норми частину четверту статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VІ доповнено абзацом четвертим, яким передбачено, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви власника земельної ділянки або за рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, який відповідно до статті 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів" №2321-IX від 20.06.2022 набрав чинності 10.07.2022.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону №2321-IX, Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити проведення інвентаризації самозалісених ділянок та вжити заходів із забезпечення ведення лісового господарства на таких ділянках.

Відповідно до Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 521 від 08.10.2014, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

У свою чергу, відповідно до Положення про Центрально-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 09.11.2022 №1014, Центрально-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства підпорядковується Держлісагентству та є його територіальним органом. Завданням управління є реалізація повноважень Держлісагентства у сфері лісового та мисливського господарства на території Вінницької, Черкаської та Кіровоградської області.

З наведеного вбачається, що Центрально-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Допущена бездіяльність відповідача щодо не розгляду подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до само залісених є предметом оскарження у цій справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що бездіяльності допущено не було, оскільки сільською радою залучено представників філії "Гайсинське лісове господарство" та Державного підприємства "Ліси України" з метою вивчення всіх заявлених 179 земельних ділянок, в результаті чого виявлено 3 самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок.

Після чого, філією "Гайсинське лісове господарство" та Державним підприємством "Ліси України" 10.09.2024 та 11.09.2024 до Кунківської сільської ради скеровано клопотання про визнання вказаних 3 земельних ділянок самозалісеними.

Такі клопотання винесено на розгляд 37 позачергової сесії 8 скликання Кунківської сільської ради в результаті чого прийнято рішення №10 від 11.09.2024 року "Про віднесення земельних ділянок до самозалісених ділянок на території Кунківської сільської ради".

Однак, дослідивши долучене до відзиву рішення 37 позачергової сесії 8 скликання Кунківської сільської ради №10 від 11.09.2024 року "Про віднесення земельних ділянок до самозалісених ділянок на території Кунківської сільської ради" судом з`ясовано, що таке рішення не містить посилань на розгляд подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до само залісених.

Отже, наразі на сесії Кунківської сільської ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до самозалісених не розглянуто, а тому не можливо констатувати самостійне усунення порушень радою.

Суд вважає за необхідне вказати, що, вирішення питання віднесення земельних ділянок до самозалісених відноситься до компетенції ради, тому у будь-якому випадку таке подання мало бути винесене на розгляд та обговорення сесії сільської ради з прийняттям рішення чи то позитивного про віднесення земельної ділянки до самозалісених, чи про відмову у віднесенні земельної ділянки до самозалісених із зазначенням конкретних причин, умов та обставин.

Відповідно до Конституції України систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Частина перша статті 10 цього Закону визначає, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями статей 46, 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, розгляд та вирішення питання про віднесення або про відмову у віднесенні земельних ділянок до самозалісених ділянок за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства приймається органом місцевого самоврядування виключно на пленарному засіданні сільської, селищної, міської ради у формі рішення.

Зважаючи на те, що відповідач жодним чином не відреагував на подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565, не виносив його на розгляд сесії ради, то суд приходить до висновку про допущену протиправну бездіяльність Кунківської сільської ради щодо не винесення на розгляд сесії Кунківської сільської ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача винести на розгляд та розглянути на сесії Кунківської сільської ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до самозалісених та прийняти за результатами його розгляду рішення у порядку, визначеному частинами 2, 3, 5 статті 57-1 Земельного кодексу України, то суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом вказаної правової норми, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Адміністративний суд лише здійснює контроль за легітимністю прийняття рішень.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи, що у спірних відносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки у спосіб, встановлений законом, не розглянув відповідне питання та не надав оцінки поданню Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельної ділянки до самозалісених у порядку, визначеному частинами 2, 3, 4 статті 57-1 ЗК України, є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства та задоволенню не підлягають.

У даному випадку захист прав Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства підлягає захисту у спосіб прийняття рішення про зобов`язання Кунківської сільської ради винести на розгляд та розглянути на сесії Кунківської сільської ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до самозалісених та за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує на наступне.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстав для стягнення з відповідача судових витрат немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Кунківської сільської ради щодо не винесення на розгляд сесії Кунківської сільської ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Зобов`язати Кунківську сільську раду винести на розгляд та розглянути на сесії Кунківської сільської ради подання Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 21.11.2023 року №1565 про віднесення земельних ділянок до самозалісених та за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Керівник Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області (вул. Волонтерів, 15-А, м. Гайсин, Вінницька область, 23700, );

В інтересах (1): Державне агентство лісових ресурсів України (вул. Руставелі Шота, 9-А, м. Київ, 01023, );

В інтересах (2): Центрально-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (вул. Пирогова, 26, м. Вінниця, 21018, );

В інтересах (3): Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, 21100, );

Відповідач: Кунківська сільська рада Гайсинського району Вінницької області (вул. Українська, 61-А, с. Кунка, Гайсинський район, Вінницька область, 23713, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович