Справа № 280/10787/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 квітня 2025 року Справа № 280/10787/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом - ОСОБА_1

до - Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

НОМЕР_2 Мобільний Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: НОМЕР_2 Мобільний Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період 16.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 16.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він 14.08.2022 отримав бойове поранення, та проходив лікування на стаціонарі. Відповідачем у період 16.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022 за стаціонарне лікування не здійснювалось виплати додаткової грошової винагороди у повному обсязі відповідно до постанови КМУ від 25.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». 29.07.2024 позивач звернувся з заявою до Відповідача з вимогами,виплатити додаткову грошову допомогу за час перебування на стаціонарному лікуванні. На заяву відповідачем надана відповідь , про те, що додаткова грошова винагорода за період 16.08.2022 та з 17.08.2022 по 31.08.2022 не виплачувалася, у зв`язку із ненадходженням від Позивача заяв про її виплату та відсутністю у медичній частині необхідних документів. 30.09.2024 позивачем повторно направлено заяву до Адміністрації державної прикордонної служби. 07.10.2024 відповідачем наданий лист в якому рекомендовано йому звернутися з відповідною заявою на адресу НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Тому, 20.10.2024 позивачем було направлено заяву до НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ), з такими ж вимогами, які вказані вище. На заяву ВЧ НОМЕР_3 від 08.11.2024 також відмовила у виплаті коштів за лікування. Тому, позивач вважаючи, що Відповідачем неправомірно не нараховано та не виплачено додаткову винагороду_у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р, пропорційно періодам стаціонарного лікування у період 16.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022. змушений звернутись до суду з позовною заявою про захист своїх порушених прав.

Справі за цією позовною заявою присвоєно № 280/10787/24 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 26.11.2024 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем 29.01.2025 за вх. № 11386 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на законність формування та надіслання листа з відмовою. Із системного аналізу норм законодавства слід прийти до висновку, що імперативний обов`язок по виплаті будь яких заборгованостей в частині розміру грошового забезпечення позивача за спірний період покладений на військову частину, яка проводила його звільнення з військової служби, а саме у випадку даного спору на НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін. Жодної бездіяльності чи протиправності в діях посадових осіб військової частини НОМЕР_1 не має, оскільки нарахування та виплата позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, може бути здійснена лише після належного підтвердження причинного зв`язку поранення безпосередньо із захистом Батьківщини на підставі відповідного висновку військово-лікарської комісії та саме Військовою частиною НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 мобільним прикордонним загоном), який здійснював остаточний розрахунок позивача, пов`язаний із звільненням з військової служби. Вимога позивача, задоволенню не підлягає. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Станом на час розгляду справи відповіді на відзив та заперечення до суду не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом НОМЕР_5 виданого Заводським РВ УМВС України в Запорізькій. області від 11.06.2002 року, та карткою фізичної особи платника податків 12.11.2002 копії яких містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 з 11.03.2022 по 30.06.2023 проходив військову службу в лавах ЗСУ.

Під час проходження військової служби, молодший сержант ОСОБА_1 14.08.2022 отримав бойове поранення, що підтверджується первинною медичною карткою формою 100 виданою 66ВМТ м. Курахов від 15.08.2022 де визначений діагноз: МВТ (14.08.2022) ВОСП правого плеча, та ділянки лівої лопатки, що міститься в матеріалах справи.

В подальшому, ОСОБА_1 доставлений на стаціонар до КНП «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради, де отримав знеболюючу терапію та направлений для подальшого лікування у військовий шпиталь, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого онкотаракального центру № 19493 від 16.08.2022, яка міститься в матеріалах справи.

Крім того, з 17.08.2022 по 18.08.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної ради у відділенні судинної хірургії, де був додатково обстежений, отримав лікування, а після, направлений на лікування на наступному етапі медичної евакуації в стабільному стані, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 12759 від 18.08.2022, яка міститься в матеріалах справи.

Продовжив стаціонарне лікування ОСОБА_1 в КП «Керівнівська ЦР» з 18.08.2022 по 31.08.2022 та за результатом лікування йому проведено огляд ВЛК. За рішенням ВЛК, встановлено діагноз:стан після МВТ (14.08.22) ВОСП м`яких тканин лівої лопаткової ділянки, передньої поверхні правого плеча, ішемічна хвороба серця, дифузний/кардіосклероз, серцева недостатність нульової стадії, гіпертонічна хвороба першої стадії, гіпертензивне серце, деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу І-ІІ стадії, хронічний простатит, Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня). На підставі статті 78г графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ 39в,61в,68в придатний до військової служи, що підтверджується випискою з медичною картою стаціонарного хворого № 1326 від 31.08.2022, копією довідки ВЛК № 61/245 від 31.08.2022, які містяться в матеріалах справи.

За фактом бойового поранення ОСОБА_1 , Начальником НОМЕР_6 прикордонного загону східного РУДПС України призначено розслідування нещасного випадку за наказом № 346 від 16.08.2022. За результатами розслідування 21.12.2022 затверджений Акт № 367-22 розслідування нещасного випадку, що стався 14.08.2022 в НОМЕР_6 прикордонному загоні. Згідно акту: «…..нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, вказано, що ОСОБА_1 з 07.08.2022 разом з іншими військовослужбовцями свого загону брав учесть у веденні оборонних боїв проти окупаційних військ російської федерації та знаходився на посиленні підрозділу ЗСУ в районі н.п. Костянтинівка Донецької області. Протягом днів з 07.08.2022 по 14.08.2022, противник постійно здійснював обстріли позицій сил оборони з використанням артилерії, мінометів 120 калібру, СПГ та танків. Близько 15.00 14.08.2022, після вибухів поруч, молодший сержант ОСОБА_2 отримав мінно-вибухову травму та осколкові поранення. 15.08.2022 він був евакуйований до НОМЕР_7 ВМГ м. КУРАХОВЕ. Після першої медичної допомоги був направлений на подальше лікування м. ДНІПРО.

Під час виконання бойового завдання та безпосередньо під час отримання поранення молодший сержант ОСОБА_2 знаходився в засобах індивідуального захисту- в бронежилеті та шоломі.

Причини нещасного випадку: протиправні дії невстановлених осіб в умовах військової агресії з боку російської федерації, які вчинені на території України шляхом застосування зброї відносно військовослужбовців Державної прикордонної служби.

Висновки комісії: відповідно до ч. 4 ст. 24 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» нещасний випадок , що стався з інспектором прикордонної служби 2 категорії водієм відділення тилового забезпечення 4 відділу прикордонної служби (типС) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_8 прикордонного загону Південно регіонального управління молодшим сержантом ОСОБА_3 вважається таким, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби….» Копія Акту № 367-22 розслідування нещасного випадку, що стався 14.08.2022 в НОМЕР_6 прикордонному загоні, міститься в матеріалах справи.

Відповідно до акту № 367-22 (за формою НВС-1) про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, вказано, що «… ОСОБА_1 отримав поранення, а саме: мінно-вибухову травму та осколкові поранення. 15.08.2022 він був евакуйований до НОМЕР_7 ВМГ м. КУРАХОВЕ. Після першої медичної допомоги був направлений на подальше лікування м. ДНІПРО. 07.08.2022 року Позивач разом з іншими військовослужбовцями свого загону брав участь у веденні оборонних боїв проти окупаційних військ російської федерації та знаходився на посиленні підрозділу ЗСУ в район: н.п. КОСТЯНТИНІВКА Донецької обл.

Протягом днів з 07.08.2022 по 14.08.2022, противник постійно здійснював обстріли позицій сил оборони з використанням артилерії, мінометів 120 калібру, СПГ та танків. Близько 15.00 14.08.2022, після вибухів поруч, молодший сержант ОСОБА_2 отримав мінно-вибухову травму та осколкові поранення. 15.08.2022 він був евакуйований до 66 ВМГ м. КУРАХОВЕ. Після першої медичної допомоги був направлений на подальше лікування м. ДНІПРО.

Під час виконання бойового завдання та безпосередньо під час отримання поранення молодший сержант ОСОБА_2 знаходився в засобах індивідуального захисту - в бронежилеті та шоломі. Нещасний випадок не є наслідком вчинення потерпілим дій у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, вчинення ним злочину, кримінального або адміністративного правопорушення, навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю або самогубства. Травмування не пов`язане з виконанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту….» Копія акту міститься в матеріалах справи.

В інтересах Позивача, адвокатом Мандрик В.В. на адресу ВЧ НОМЕР_1 направлено заяву від 29.07.2024 з вимогами, про нарахування та виплату, ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 тис. грн. розмірі згідно Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 пропорційно періодам перебування: на стаціонарному лікуванні в період 16.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022. Нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ма теріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. Виготовити та направити довідку про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення та додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з14.08.2022 та по сьогоднішній день із зазначення місяців у яких відбулось нарахування, за які відбулось нарахування. Копія заяви про нарахування та виплату додаткової винагороди від 29.07.2024 міститься матеріалах справи.

Листом ВЧ НОМЕР_1 № 04.03.1/М НОМЕР_9 від 16.08.2024 адвокату В. Мандрику повідомлено: «…. з приводу нарахування та виплати додаткової винагороди передбачено Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питаних деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) пропорційно перебування на стаціонарному лікуванні з 16.08.2022 по 31.08.2022 додаткова винагорода в збільшеному розмірі до 100 000 гривень за період з 16.08.2022 по 31.08.2022, військовослужбовцю ОСОБА_4 , як особі яка брала безпосередню участь у бойових діях або заходах та отримала поранення пов`язане із захистом Батьківщини за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я не нараховувалася та не виплачувалася, у зв`язку із ненадходженням від нього заяв про її виплату та відсутністю у медичній частині необхідних документів.

Встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про особовий склад» № 88-ОС від 13.02.2023 військовослужбовець ОСОБА_5 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення НОМЕР_8 прикордонного загону 13.02.2024 та вибув для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника НОМЕР_10 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від № 558 від 25.06.2018, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Враховуючи вищезазначене, з метою отримання додаткової винагороді - збільшеної до 100 тисяч гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні та відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовцю необхідне звернутися до служби охорони здоров`я за місцем проходження військової служби та надати наявні документи.

У разі надходження до НОМЕР_8 прикордонного загону запиту з військової частини, в якій ОСОБА_5 проходить військову службу, стосовне надання інформації, необхідної для здійснення виплат, НОМЕР_8 прикордонний загоном буде вжито заходи для реалізації прав ІНФОРМАЦІЯ_3 ….» Копія листа міститься в матеріалах справи.

30.09.2024 адвокатом Мандрик В.В. направлено до Адміністрації державної прикордонної служби заяву від 30.09.2024 з вимогами: вжити заходів щодо виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 за період стаціонарного лікування з 16.08.2022 по 31.08.2022. Визначити прикордонний загін, який буде здійснювати нарахування та виплату додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 ОСОБА_1 за період стаціонарного лікування з 16.08.2022 по 31.08.2022. Копія заяви міститься в матеріалах справи.

Адміністрацією державної прикордонної служби листом № 09/м-9612/16437 від 07.10.2024 повідомлено: «...Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Враховуючи зазначене вище, для розгляду питання щодо виплати ОСОБА_6 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період стаціонарного лікування з 16.08.2022 по 31.08.2022 рекомендуємо звернутися з відповідною заявою на адресу НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України...» Копія листа міститься в матерілах справи.

20.10.2024 адвокатом Мандрик В.В. в інтересах ОСОБА_1 направлена заява до ВЧ НОМЕР_3 з проханням: «…нарахувати та виплатити, ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 тис. грн. розмірі згідно Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 пропорційно періодам перебування: на стаціонарному лікуванні в період з 16.08.2022 по 31.08.2022. Виготовити та направити довідку про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення та додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з 14.08.2022 та по сьогоднішній день із зазначення місяців: у яких відбулось нарахування, за які відбулось нарахування. …» Копія заяви міститься в матеріалах справи.

Військова частина НОМЕР_3 листом № 02.05/16261-24-вих від 08.11.2024 повідомлено про те, що додаткова грошова винагорода ОСОБА_1 не виплачувалась та додатково вказано: «...відсутні законні підстави для включення ОСОБА_7 до наказу «Про виплату додаткової винагороди», у зв`язку із відсутністю у додатках до Вашої заяви довідки військово-лікарської комісії яка б свідчила про пов`язання поранення (травми) із захистом Батьківщини. Також інформую, що у військової частини НОМЕР_3 відсутня інформація про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 14.08.2022 по 13.02.2023, так як ОСОБА_2 був зарахований до списків особового складу частини 14.02.2023 та звільнений 30.06.2023...» Копія листа міститься в матеріалах справи.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, вважаючи що його право на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100 тис. грн. розмірі згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 пропорційно періодам перебування: на стаціонарному лікуванні в період з 16.08.2022 по 31.08.2022. порушено, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.

Тому, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 р. (далі - Закон України № 2232-XII).

Статтею 1 Закон України № 2232-ХІІ передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 4 статті 2 Закону України № 2232-XII, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

В силу статей 1 - 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 р. (далі Закон України № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до ст. 12 Закон України № 2011-ХІІ, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно зі статтею 40 Закону № 2232-XII, гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану № 168" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1, Постанови № 168 (в редакції від 19.07.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

07.07.2022 до постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України № 793 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Як встановлено судом згідно з матеріалами справи, у період з 16.08.2022, 17.08.2022 по 30.08.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з медичних карт стаціонарного хворого та копією довідки ВЛК.

Крім того, матеріали справи містять письмові докази (листи) від ВЧ НОМЕР_1 , Адміністрації державної прикордонної служби, та ВЧ НОМЕР_3 в яких міститься інформація про те, що позивачу нарахування та виплата додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні з 16.08.2022, 17.08.2022 по 30.08.2022 не проводилась.

Натомість, суд зазначає, що в матеріалах справи, містяться належні та допустимі письмові докази, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням, що підтверджують факт отримання поранення (МВТ та осколкові поранення) позивачем під час виконання ним бойового завдання, а в подальшому проходження ним стаціонарного лікування.

Так, медичною карткою формою 100 виданою 66ВМТ м. Курахов від 15.08.2022 де визначений діагноз поранення ОСОБА_1 : МВТ (14.08.2022) ВОСП правого плеча, та ділянки лівої лопатки, випискою із медичної карти стаціонарного хворого онкотаракального центру № 19493 від 16.08.2022, випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 12759 від 18.08.2022, випискою з медичною картою стаціонарного хворого № 1326 від 31.08.2022, копією довідки ВЛК № 61/245 від 31.08.2022, Актом № 367-22 розслідування нещасного випадку, що стався 14.08.2022 в НОМЕР_6 прикордонному загоні, акту № 367-22 (за формою НВС-1) про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби підтверджено, що з 07.08.2022 ОСОБА_1 разом з іншими військовослужбовцями свого загону брав участь у веденні оборонних боїв проти окупаційних військ російської федерації та знаходився на посиленні підрозділу ЗСУ в район: н.п. КОСТЯНТИНІВКА Донецької обл.

З 07.08.2022 по 14.08.2022, противник постійно здійснював обстріли позицій сил оборони з використанням артилерії, мінометів 120 калібру, СПГ та танків. Близько 15.00 14.08.2022, після вибухів поруч, молодший сержант ОСОБА_2 отримав мінно-вибухову травму та осколкові поранення. 15.08.2022 він був евакуйований до 66 ВМГ м. КУРАХОВЕ. Після першої медичної допомоги був направлений на подальше лікування до стаціонару КНП «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради, де отримав знеболюючу терапію та направлений для подальшого лікування у військовий шпиталь. З 17.08.2022 по 18.08.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної ради у відділенні судинної хірургії, де був додатково обстежений, отримав лікування, а після, направлений на лікування на наступному етапі медичної евакуації до КП «Керівнівська ЦР». З 18.08.2022 по 31.08.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Керівнівська ЦР», де за результатом лікування йому проведено огляд ВЛК. За рішенням ВЛК, встановлено діагноз:стан після МВТ (14.08.22) ВОСП м`яких тканин лівої лопаткової ділянки, передньої поверхні правого плеча, ішемічна хвороба серця, дифузний/кардіосклероз, серцева недостатність нульової стадії, гіпертонічна хвороба першої стадії, гіпертензивне серце, деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу І-ІІ стадії, хронічний простатит, Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня). На підставі статті 78г графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ 39в,61в,68в придатний до військової служи.

При цьому, відповідачем не спростований факт участі позивача у веденні оборонних боїв проти окупаційних військ російської федерації, а посилання представника відповідача на те, що позивачем не надані докази про, те, що отримані ним поранення пов`язані із захистом Батьківщини, суд відхиляє, вказуючи на наступне.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служби України є сукупністю органів, які є юридичними особами, наділені визначеними чітким колом прав та обов`язків і відповідають за їх виконання, а саме: центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морської охорони, яка складається із загонів морської охорони; органів охорони державного кордону прикордонних загонів, окремих контрольно-пропускних пунктів, авіаційних частин; розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до частини 3 розділу І Положення про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.11.2018 № 971 (далі Положення № 971), у своїй діяльності орган охорони державного кордону керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, цим Положенням, іншими нормативно- правовими актами, а також актами організаційно-розпорядчого характеру Адміністрації Державної прикордонної служби України.

На виконання вимог Постанови № 168, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Міністерством внутрішніх справ був виданий наказ від 26.01.2023 № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (далі Наказ МВС № 36).

Відповідно пункту 5 Наказу МВС № 36 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах та виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктами 1, 2 пункту 2 цих Порядку та умов, та підготовка проектів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється штабами військових частин.

Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені (прикомандировані) військовослужбовці, щомісяця до 5 числа інформують органи Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.

Згідно пункт 9 та 10 Наказу МВС № 36 До наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються військовослужбовці, зазначені в підпункті 3 пункту 2 цих Порядку та умов, у тому числі ті, які: перебувають у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні, заручниках до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні (але не більше періоду дії воєнного стану) та до дня повернення до України, або за час безвісної відсутності; загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм),- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, військовослужбовцям, зазначеним у підпункті 1 пункту 9 цих Порядку та умов, здійснюється на підставі акта про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, за формою Нвс-1, установленою Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 року за № 574/28704, у якому зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Міністерством внутрішніх справ України розроблена Інструкція про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 № 199, яка визначає порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, які сталися з військовослужбовцями Адміністрації Державної прикордонної служби України, її територіальних органів, органів охорони державного кордону, Морської охорони, підрозділів спеціального призначення, розвідувального органу.

Адміністрації Державної прикордонної служби України, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів та підрозділів забезпечення Державної прикордонної служби України (далі Інструкція 199).

Відповідності до пункту 3 Інструкції 199 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострих отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень через аварії, пожежі, стихійні лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакти із представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один день і більше, а також у разі смерті військовослужбовця.

Таким чином,провівши аналіз діючих норм, суд констатує, що за кожним пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) відповідач зобов`язаний провести розслідування нещасного випадку з дотримання вимог Інструкції 199.

Відповідно до пп.1 пункту 4 І Розділу Інструкції 199 керівник органу Держприкордонслужби, в якому стався нещасний випадок, одержавши доповідь або повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний: протягом однієї години з використанням засобів зв`язку повідомити про нещасний випадок: керівництво вищого органу Держприкордонслужби; підрозділ (посадову особу) з технічного нагляду та охорони праці вищого органу Держприкордонслужби; підрозділ (посадову особу) з пожежної безпеки вищого органу Держприкордонслужби - у разі нещасного випадку, що стався внаслідок пожежі.

У повідомленні зазначаються: дата і час нещасного випадку; стисла характеристика місця події; відомості про потерпілого (потерпілих): військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, посада, місце служби, стаж служби (загальний та за посадою), сімейний стан; характер травм, стислий опис обставин та ймовірні причини нещасного випадку. Якщо потерпілий є військовослужбовцем іншого органу Держприкордонслужби, зазначені відомості одночасно повідомляються керівництву цього органу.

Отже, саме на Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України покладається обов`язок щодо повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_3 ) про нещасний випадок, а в подальшому нарахувати та провести всі розрахунки з військовослужбовцем.

Крім того, ст. 260 ЗУ « Про внутрішній статут Збройних сил України» № 548-XIV від 24.03.1999 (зі змінами та доповненнями в редакції Закону № 2124-IX від 15.03.2022) на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) до направлення пораненого військовослужбовця на лікування поза розташуванням військової частини, вона надсилається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до якого приписаний військовослужбовець, який отримав травму (каліцтво, поранення, контузію), протягом 30 днів з дня отримання травми (каліцтва, поранення, контузії) або протягом 30 днів з дня надходження відповідної вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

А отже, обов`язок про своєчасне виготовлення та направлення довідки про травму (каліцтво, поранення, контузію) покладено не на військовослужбовця, а на військову частину якій він проходить службу на час отримання ним травми. Таким чином, відсутність відповідного документа не є провиною позивача.

Навіть, на момент розгляду судом даного спору, відповідачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували викладений вище судом висновок.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди за період його перебування на стаціонарному лікуванні 16.08.2022, 17.08.2022 по 31.08.2022, яка йому не виплачена відповідачем під час несення ним військової служби.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

З наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позову у повному обсязі, з мотивів та обґрунтування наведених судом вище.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ) до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: НОМЕР_2 Мобільний Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період 16.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 16.08.2022, з 17.08.2022 по 31.08.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 07 квітня 2025 року.

Суддя Р.В. Сацький