Справа № 420/383/25
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/383/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Пудової В.Г.

За участю сторін:

Представника позивача: Ювченко А.В.

Представників відповідачів: Білоконь Н.О., Радь О.І., Фільченкової А.Г.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, Державного підприємства «Документ», Відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» - філія в Польщі (центр у м. Вроцлав) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, Державного підприємства «Документ», Відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» - філія в Польщі (центр у м. Вроцлав), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України щодо ухилення від обов`язку з оформлення та доставлення до Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну міграційну службу України здійснити у межах своїх повноважень заходу із оформлення та доставки паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 11.03.2024, дійсний до: 11.03.2034, орган, що видав 2110, оформленого на ім`я Басенка О.В., від Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» до Ужгородського відділу №1 Головною управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Ужгородського відділу №1 ГУ ДМГ України в Закарпатській області щодо ухилення від виконаний обов`язку з передання паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) у встановленому порядку до Державного підприємства «Документ»;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатський області в особі Ужгородського відділу №1 ГУ ДМС України в Закарпатській області здійснити у межах своїх повноважень заходи із передання паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 11.03.2024, дійсний до: 11.03.2024, орган, що видав 2110, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) у встановленому порядку Державного підприємства «Документ»;

- визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства «Документ» щодо ухилення від обов`язку здійснення доставки паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до його відокремленого підрозділу - філії в Польщі (центр у м. Вроцлав);

- зобов`язати Державне підприємство «Документ» здійснити у межах своїх повноважень заходи із доставки паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 11.03.2024, дійсний до: 11.03.2034, орган, що видав 2110, оформленого па ім`я ОСОБА_1 , разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до його відокремленого підрозділу - філії в Польщі (центр у м. Вроцлав);

- визнати протиправною бездіяльність відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» - філії в Польщі (центр у м. Вроцлав) щодо ухилення від обов`язку видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відокремлений підрозділ Державного підприємства «Документ» - філію в Польщі (центр у м. Вроцлав) здійснити у межах своїх повноважень заходи із видачі ОСОБА_1 паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , дата видачі: 11.03.2024, дійсний до: 11.03.2034, орган, що видав 2110, оформленого па ім`я ОСОБА_1 , в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення з заявою про його оформлення - 07.03.2024 року, у тому числі без пред`явлення будь-яких військово-облікових документів.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач шляхом звернення до Державного підприємства «Документ» в особі його відокремленого підрозділу філії в Польща (центр у м. Вроцлав) 07.03.2024 року замовив послугу з оформлення паспортного документу (закордонного паспорту) та послугу з організації відправлень документів. Після повної сплати вартості даних послуг, підрозділом Державної міграційної служби з кодом « 2110» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 11.03.2024 року, дійсний до: 11.03.2034 року. Тобто, 11.03.2024 року Державним центром персоналізації документів ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів персоналізовано, оформлено та виготовлено вищезазначений паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача. Під час усного особистого звернення протягом визначеного відповідним законодавством тримісячного строку для оформлення паспортного документу до спеціалістів Державного підприємства «Документ» - філію в Польщі (центр у м. Вроцлав), позивач був повідомлений, що у зв`язку з внесенням змін до законодавства про проходження військової служби, мобілізації та військового обліку було розпочато доопрацювання програмного забезпечення для забезпечення його подальшого функціонування з урахуванням оновлених вимог. Паралельно відповідними системами відбувалася обробка запитів щодо оформлення паспортів громадян України у відокремлених підрозділах ДП «Документ» за кордоном. Як результат, перевантаження системи внаслідок збільшення запитів громадян з одночасними спробами внести зміни до функціоналу, призвело до технічних збоїв, що унеможливило повноцінну видачу паспортів у закордонних відокремлених підрозділах «Паспортного сервісу». Бажаючи отримати замовлений паспорт для виїзду за кордон, позивач особисто звернувся до вказаного центру наприкінці грудня 2024 року, однак був повідомлений про обов`язкову вимогу щодо необхідності надання актуального, сформованого у день отримання, електронного військово-облікового документу з додатку «Резерв+», який у позивача немає можливості сформувати з технічних причин. Також позивач посилався на те, що замовлення та персоналізація вказаного документу відбулися до внесення змін до законодавства.

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо неоформлення та недоставлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оформленого на ім`я позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у справі №420/383/25.

03.02.2025 року ухвалою суду по справі №420/383/25 було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Наступне судове засідання було призначено на 31.03.2025 року.

31.03.2025 року судом було проведено судове засідання у справі, в якому представники сторін надали пояснення та висловили власні правові позиції по суті спірних правовідносин. При цьому під час судового засідання від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі №420/383/25 на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, в обґрунтування якої зазначено, що 19.02.2025 року позивачу відокремленим підрозділом Державного підприємства «Документ» - філія в Польщі (центр у м. Вроцлав) було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 11.03.2024 року, дійсний до: 11.03.2034 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши адміністративний позов та відзиви, подану до суду заяву представника позивача та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод.

Відповідно положень частини 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності (ч.ч. 2 та 3 ст. 9 КАС України).

Відповідно до положень частини 1 ст. 44 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов`язки. Пунктом 3 частини 3 ст. 44 КАС України визначено право учасника справи подавати до адміністративного суду заяви та клопотання.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди повинні дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 року №19-рп/2011 стосовно тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України та конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має стосуватися суб`єктивних прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом просив суд визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України щодо неоформлення та недоставлення до Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорта громадянина України для виїзду за кордон; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Ужгородського відділу №1 ГУ ДМГ України в Закарпатській області щодо непередання паспорта громадянина України для виїзду за кордон; визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства «Документ» щодо нездійснення доставки паспорта громадянина України для виїзду за кордон до його відокремленого підрозділу - філії в Польщі (центр у м. Вроцлав); визнати протиправною бездіяльність відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» - філії в Польщі (центр у м. Вроцлав) щодо невидачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Судом встановлено, що станом на час розгляду адміністративної справи №420/383/25 відокремленим підрозділом Державного підприємства «Документ» - філія в Польщі (центр у м. Вроцлав) позивачу було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 11.03.2024 року, дійсний до: 11.03.2034 року. На підтвердження вказаних обставин до суду надано фотокопію виготовленого паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я позивача, серії НОМЕР_1 , дата видачі: 11.03.2024 року, дійсний до: 11.03.2034 року

За таких умов у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання протиправною оскаржуваної позивачем бездіяльності Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Ужгородського відділу №1 ГУ ДМГ України в Закарпатській, Державного підприємства «Документ» та відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» - філії в Польщі (центр у м. Вроцлав) щодо невидачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

У судовому засіданні, проведеному 31.03.2025 року, представники відповідачів не заперечували проти задоволення заяви про закриття провадження у справі №420/383/25 з підстав, зазначених представником позивача.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про наявність підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст.238 КАС України, для закриття провадження у справі №420/383/25.

Також разом із заявою від 31.03.2025 року про закриття провадження по справі, представником позивача було заявлено клопотання про повернення суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у справі №420/383/25 до суду.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Згідно положень частини 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 частини 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року

№3674-VI визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 875,84 грн., що підтверджується квитанціями про сплату №2102-0320-6898-2225 від 06.01.2025 року та №7718-9414-5915-7805 від 22.01.2025 року.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність підстав для закриття провадження у справі, що визначені п. 8 ч. 1 ст.238 КАС України (не через відмову позивача від позову), суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача та повернення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суми сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 5-11, 166, 167, 238, 241, 243, 248, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача задовольнити.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9), Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Коршинського Івана, 21А), Державного підприємства «Документ» (04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 8), Відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» - філія в Польщі (центр у м. Вроцлав) (Республіка Польща, м. Вроцлав, Грюнвальдська площа, 22) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 875,84 грн. за подання адміністративного позову у справі №420/383/25 згідно квитанції про сплату №2102-0320-6898-2225 від 06.01.2025 року та квитанції №7718-9414-5915-7805 від 22.01.2025 року.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження в адміністративній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 07 квітня 2025 року.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.

.