Справа № 260/8345/24
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2025 року м. Ужгород№ 260/8345/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік у ТОВ Карпати Ліс та зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України Вінницькій області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік у ТОВ Карпати Ліс, провівши перерахунок призначеної пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; 2) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.07.2024 року № 65 про відмову в перерахунку пенсії, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.06.1998 року по 31.12.1998 рік у Дочірньому підприємстві Кожтекс, провівши перерахунок призначеної пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 11.06.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, період роботи з 01.06.1998 року по 31.12.1998 рік не було зараховано до трудового стажу незважаючи на наявність відповідного запису в трудовій книжці. Підставою не зарахування стажу з 01.06.1998 року по 31.12.1998 рік, згідно листа від 23.09.2024 року стало те, що в трудовій книжці позивача запис про прийняття на роботу внесений з порушенням вимог Інструкції № 58, а саме дата прийняття на роботу внесена пізніше тижневого строку. У зв`язку з наведеним, 09.07.2024 року позивач звернувся із заявою про допризначення пенсії, у зв`язку з наданими додатковими документами. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.07.2024 року № 65 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії. Також, відповідачем не було зараховано до стажу позивача період роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік у ТОВ «Карпати Ліс», у зв`язку з тим, що за цей період відсутні індивідуальні дані про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку. Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надало суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач - 1 не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими, оскільки в ході розгляду наданих позивачем документів, були виявлені розбіжності в написанні по батькові, а саме в архівній довідці від 03.07.2024 № К-343/02.02-16 зазначено по батькові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника.

Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.06.1998 року по 31.12.1998 рік, оскільки в трудовій книжці запис про прийняття на роботу внесений з порушенням вимог Інструкції № 58, а саме дата прийняття на роботу внесена пізніше тижневого строку. Також, не було зараховано до стажу позивача період з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік у ТОВ «Карпати Ліс», у зв`язку з тим, що за цей період відсутні індивідуальні дані про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на позовну заяву зазначило, що відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи позивача встановлено, що при призначенні пенсії по інвалідності до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.06.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.2002 по 31.12.2002, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.10.1996, оскільки дати наказів про працевлаштування не співпадають з датою працевлаштування, чим порушено вимоги пунктів 2.4, 2.6-2.9 Інструкції № 58.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

14.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою № 2189 про призначення пенсії по інвалідності, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності, вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області та прийнято рішення від 21.06.2024 № 65 про призначення позивачу з 11.06.2024 року пенсії по інвалідності.

При призначенні пенсії, до страхового стажу позивача не було зараховано період роботи з 01.06.1998 року по 31.12.1998 року, оскільки в трудовій книжці позивача запис про прийняття на роботу внесений з порушенням вимог Інструкції № 58, а саме дата прийняття на роботу внесена пізніше тижневого строку. Також, до страхового стажу позивача не було зараховано період роботи в ТОВ «Карпати-ліс» з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутня сплата страхових внесків за цей період.

09.07.2024 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою № 2460 про перерахунок пенсії, у зв`язку з наданням додаткових документів, а саме архівної довідки від 03.07.2024 року № К-343/02.02-16, щодо періодів роботи з 01.06.1998 року по 17.03.2000 року в ДП «Кожтекс».

За результатами розгляду вказаної заяви, 17.07.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області прийнято рішення № 65 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, у зв`язку з виявленими розбіжностями в написанні по батькові, а саме в архівній довідці зазначено по батькові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Як встановлено судом, при призначенні позивачу пенсії, до страхового стажу не було зараховано, зокрема, період роботи з 01.06.1998 року по 31.12.1998 року, оскільки в трудовій книжці позивача запис про прийняття на роботу внесений з порушенням вимог Інструкції № 58, а саме дата прийняття на роботу внесена пізніше тижневого строку. 09.07.2024 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою № 2460 про перерахунок пенсії, у зв`язку з наданням додаткових документів, а саме архівної довідки від 03.07.2024 року № К-343/02.02-16, щодо періодів роботи з 01.06.1998 року по 17.03.2000 року в ДП «Кожтекс». За результатами розгляду вказаної заяви, 17.07.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області прийнято рішення № 65 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, у зв`язку з виявленими розбіжностями в написанні по батькові, а саме в архівній довідці зазначено по батькові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням відповідача - 3, з огляду на наступне.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача від 10.10.1996 року, вбачається, що позивач у період з 01.06.1998 року по 31.12.1998 року працював у ДП «Кожтекс». При цьому, в архівній довідці № К-343/02.02-16 від 03.07.2024 року та трудовій книжці позивача, співпадають номери наказів про прийняття на роботу та переведення іншу посаду.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до пункту п.2.4 зазначеної вище Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується 05.01.1993.

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.27 Інструкції №58 передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Суд зазначає, що в силу пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, трудовою книжкою позивача та архівною довідкою, підтверджується факт роботи у ДП «Кожтекс» у період з 01.06.1998 року по 31.12.1998 року.

Суд звертає увагу, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані у оскаржуваному рішенні обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.07.2024 року № 65 про відмову в перерахунку пенсії, та зобов`язання зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.06.1998 року по 31.12.1998 рік у Дочірньому підприємстві Кожтекс, провівши перерахунок пенсії, з дати призначення такої - з 11.06.2024 року.

Щодо не зарахування Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до трудового стажу позивача періодів роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік у ТОВ «Карпати Ліс», суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області при призначенні позивачу пенсії з 11.06.2024 року, до страхового стажу не було зараховано період роботи в ТОВ «Карпати-ліс» з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутня сплата страхових внесків за цей період.

Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 р. у справі № 208/6680/16-а, від 20.03.2019 р. у справі № 688/947/17 та від 30.09.2019 р. у справі № 316/1392/16-а, зазначив, що за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Суд вважає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування при призначенні пенсії до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік у ТОВ Карпати Ліс.

З метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до трудового стажу позивача період роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2002 рік у ТОВ Карпати Ліс, та здійснити перерахунок пенсії з 11.06.2024 року (з дати призначення пенсії).

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1 937,92 грн. солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року у ТОВ Карпати Ліс.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2002 року по 31.12.2002 року у ТОВ Карпати Ліс, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 11.06.2024 року.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.07.2024 року № 65 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.06.1998 року по 31.12.1998 року у Дочірньому підприємстві Кожтекс, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 11.06.2024 року.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) судові витрати у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) судові витрати у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

8. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька