Справа № 140/1463/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/1463/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі також ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1) у якому просила:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи судді ОСОБА_1 стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 64% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 64 відсотків суддівської винагороди з 29.11.2024, зарахувавши до стажу судді: стаж роботи на посаді судді 22 роки 11 місяців 18 днів; стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді (юрисконсульт ВАТ «Волиньпаливо») 5 років.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Вищої ради правосуддя №3460/0/15-24 від 28.11.2024 позивача було звільнено з посади судді Господарського суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. 05.12.2024 вона звернулась у сервісний центр (м. Луцьк) ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення довічного щомісячного грошового утримання судді. Рішенням від 12.12.2024 №14 їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 54% суддівської винагороди, починаючи з 29.11.2024 з огляду на стаж судді у 22 роки 11 місяців 20 днів.

Не погодившись із даним рішенням в частині визначення розміру призначеного довічного грошового утримання в розмірі 54%, 3012.2024 вона звернулася до відповідача-1 із заявою про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 66% суддівської винагороди, проте ГУ ПФУ у Волинській області відмовило у задоволенні даної заяви позивачки.

ОСОБА_1 вважає такі дії ГУ ПФУ у Волинській області протиправними.

Вказує, що час призначення на посаду судді вона мала необхідний стаж роботи в галузі права п`ять років, і вони мають бути враховані при обліку суддівського стажу для обрахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці. Таким чином, загальний строк стажу судді, який орган Пенсійного фонду належало брати до уваги під час розгляду її заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання, становить 27 років 11 місяців 18 днів, а саме: стаж роботи на посаді судді 22 роки 11 місяців 18 днів, стаж роботи, вимоги щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді (юрисконсульт ВАТ «Волиньпаливо») 5 років.

Таким чином, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII її щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці повинно становити та виплачуватися в розмірі 64 відсотків винагороди судді, який працює на відповідній посаді: 50 відсотків як базовий рівень та 14 відсотків за 7 повних років понад базових 20 років стажу на посаді судді.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

25.02.2025 ГУ ПФУ у Волинській області подано відзив на позовну заяву, в якому представник даного відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обгрунтування своєї позиції вказує, що з урахуванням вимог Порядку №22-1 від 25.11.2005 Про подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органом, що приймав рішення за заявою позивачки про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Оскільки предметом даного спору є рішення іншого органу Пенсійного фонду, саме ГУ ПФУ в Одеській області є належним відповідачем у даній справі. В свою чергу, заява ОСОБА_1 від 30.12.2024 розглянута ГУ ПФУ у Волинській області в порядку визначеному ЗУ «Про звернення громадян», про що свідчить надана відповідь.

Враховуючи викладене, вважає, що наслідком скасування рішення, прийнятого ГУ ПФУ в Одеській області за результатами розгляду позовної заяви має бути виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку призначити (перерахувати) пенсію (грошове утримання) позивачки.

Щодо суті позовних вимог акцентує увагу суду, що згідно з абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом №1402-VIII, зберігають визначення стажу роботи на посаду судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення. У Законі України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ визначення стажу роботи на посаду судді відсутнє.

Відтак, на переконання представника відповідача-1, рішення ГУ ПФУ в Одеській області про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 54 відсотків заробітної плати є законним, обґрунтованим та таким, що прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 до участі у справі як другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі також ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач-2).

У відзиві на позовну заяву (надійшов до суду через систему «Електронний суд» 31.03.2025) представник відповідача-2 просила відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 . Зазначила, що за результатами розгляду заяви позивачки від 05.12.2024 ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення про призначення заявниці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VII з 29.11.2024 у розмірі 54 відсотка від заробітної плати. Загальний стаж ОСОБА_1 визначено в розмірі 45 років 3 місяці 15 днів, в тому числі: 22 роки 11 місяців 20 днів стаж роботи на посаді судді, до якого зараховано періоди, починаючи з 10.12.2001. При призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до стажу позивача не зараховано половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період роботи з 10.06.1986 по 03.11.2000 на посаді юрисконсульта у ВАТ «Волиньпаливо». При цьому, як підставу не зарахування до стажу позивачки періоду її трудової діяльності на посаді юрисконсульта у ВАТ «Волиньпаливо», представник відповідача-2 зазначає відсутність порядку визначення стажу роботи на посаді судді у Законі №2862-ХІІ.

Ухвалою судді Волинського окружного від 03.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника ГУ ПФУ в Одеській області про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Міністерства соціальної політики України.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Відповідно до указу Президента України №1205/2001 від 10.12.2001 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Господарського суду Волинської області строком на п`ять років (а.с.22-23).

Постановою Верховної ради України №625-V від 08.02.2007 ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді місцевого господарського суду Волинської області (а.с.24).

28.11.2024 Вищою радою правосуддя ухвалено рішення №3460/0/15-24 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до проведеного Вищою радою правосуддя розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивачки складає 27 років 11 місяців 18 днів, в тому числі: стаж роботи на посаді судді 22 роки 11 місяців 18 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді 5 років (а.с.26).

Згідно із Наказу в.о. голови Господарського суду Волинської області від 28.11.2024 №17/02-2 суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату Господарського суду Волинської області 28.11.2024 (а.с.28).

05.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання (а.с.51).

Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Одеській області №14 від 12.12.2024 загальний страховий стаж ОСОБА_1 визначено в розмірі 45 років 3 місяці 15 днів, в тому числі: 22 роки 11 місяців 20 днів стаж роботи на посаді судді, з огляду на що позивачу визначено відсоток розрахунку пенсії від заробітку у розмірі 54% (а.с.63).

Як випливає із форми РС-право до стажу на посаду судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , відповідачем-2 зараховано період з 10.12.2001 по 28.11.2024 (а.с.64).

30.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою у якій просила здійснити перерахунок по виплаті їй щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 66 відсотків суддівської винагороди з 29.11.2024, зарахувавши до її стажу судді: стаж роботи на посаді судді 22 роки 11 місяці 18 днів; половину строку навчання у Національній юридичній академії ім. Я. Мудрого з 25.10.2000 по 29.06.2001 та стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді (юрисконсульт ВАТ «Волиньпаливо») 5 років (а.с.33).

Листом №915-17271/К-028/8-0300/25 від 22.01.2025 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для задоволення її заяви про перерахунок пенсії (а.с.34-35).

Позивач, не погоджуючись із розрахованим їй стажем на посаді судді та визначеним розміром щомісячного грошового утримання судді у відставці, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1402-VIII).

Підстави та порядок звільнення судді визначено Конституцією України, Законом №1402-VIII та Законом України від 21.12.2016 №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон №1798-VIII).

Пунктом 4 частини шостої статті 126 Конституції України передбачено, що подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням є підставою для звільнення судді.

На підставі статті 112 Закону №1402-VIII, суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює ВРП у порядку, встановленому Законом №1798-VIII.

Статтею 116 Закону №1402-VIII, зокрема, передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до ВРП, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Частинами першою та четвертою статті 55 Закону №1798-VIII установлено, що питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні ВРП. За результатами розгляду питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини шостої статті 126 Конституції України, ВРП ухвалює вмотивоване рішення.

За приписами ч.3 ст.142 Закону №1402-VIІІ, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

На позивача розповсюджуються загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені ст.142 Закону №1402-VIII.

Так, згідно з ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічні приписи містив і п.11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015, відповідно до якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Законом України від 12.07.2018 №2509-VІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», який набрав чинності 05.08.2018, статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою такого змісту: «2. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

У зв`язку з цим, з врахуванням абз.4 п.34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VШ з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Правова позиція аналогічного змісту викладена в постанові Верховного Суду від 22.11.2018, залишеній без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ч.2 ст.137 Закону №1402-VІІІ (у редакції, яка діє з 05.08.2018) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Окрім цього, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 08.10.2020 у справі №9901/537/19, положення ч.2 ст.137 Закону №1402-VІІІ означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац 4 п.34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VІІІ) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття «стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді» потрібно розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи).

За статтею 22 Закону України від 04.06.1991 №1242-ХІІ «Про господарські суди» (у редакції чинній на день призначення ОСОБА_1 на посаду судді Господарського суду Волинської області) право на зайняття посади судді Вищого господарського суду України має громадянин України, який досяг на день призначення 30 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше десяти років. Право на зайняття посади судді апеляційного господарського суду, а також господарського суду Автономної Республіки Крим, господарських судів областей, міст Києва та Севастополя має громадянин України, який досяг на день призначення 25 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 має інший стаж роботи в галузі права, а саме: на посаді юрисконсульта відкритого акціонерного товариства «Волиньпаливо» в період з 10.06.1986 по 03.1.2000 (підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 ), який у сукупності становить понад п`ять років.

Наведене свідчить про наявність у ОСОБА_1 права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково п`яти років роботи в галузі права.

При вирішенні даної справи, суд враховує, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4448/17, від 11.09.2018 у справі №428/4671/17, від 01.10.2018 у справі №541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а. від 30.01.2020 у справі №592/3694/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 08.09.2022 у справі №380/10696/21, від 28 серпня 2023 року у справі №360/6255/21.

Таким чином, Вища рада правосуддя є єдиним конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і повинне розраховуватись та виплачуватись відповідне довічне грошове утримання.

Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 28.11.2024 №3460/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» зазначено, що за результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення наявності в судді ОСОБА_1 відповідного стажу для звільнення у відставку, а саме: актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома з додатком, установлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягають зарахуванню:

стаж роботи на посаді судді 22 роки 11 місяців 18 днів;

стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 5 років.

Загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на звільнення у відставку, становить 27 років 11 місяців 18 днів.

Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці, виходячи зі стажу роботи на посаді судді повних 27 років, повинен становити 64% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 14% (7 років * 2%) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років.

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 від 25.11.2005 про подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Як встановлено судом та випливає із матеріалів справи, визначення ОСОБА_1 стажу на посаді судді та розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці (54%) здійснено за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Одеській області (рішення від 12.12.2024 №14).

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище висновків суду, протиправними слід визнати дії саме ГУ ПФУ в Одеській області, як суб`єкта владних повноважень, що здійснював розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та допустив порушення при визначенні стажу позивачки.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру заявлених до ГУ ПФУ у Волинській області, суд враховує наступне.

Як уже вказувалося судом вище, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява ОСОБА_1 про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Одеській області.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до страхового стажу та до стажу роботи спірних періодів роботи позивача та призначення пенсії є саме ГУ ПФУ в Одеській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 про призначення щомісячного довічного грошового утримання та прийняв рішення щодо визначення стажу роботи позивачки на посаді судді.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивачки, не приймало рішення про визначення стажу позивачки та розміру її щомісячного грошового утримання, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення/перерахунку).

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи судді ОСОБА_1 стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 64 відсотків суддівської винагороди з 29.11.2024, зарахувавши до стажу судді: стаж роботи на посаді судді 22 роки 11 місяців 18 днів; стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді (юрисконсульт ВАТ «Волиньпаливо») 5 років.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у зарахуванні до стажу спірного періоду, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, судовий збір в розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 12.02.2025 (а.с.9).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 64 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 29.11.2024, зарахувавши до стажу судді: стаж роботи на посаді судді 22 роки 11 місяців 18 днів; стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді (юрисконсульт Відкритого акціонерного товариства «Волиньпаливо») - 5 років.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 07 квітня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 6; ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, будинок 83; ).

Суддя Н. В. Стецик