Справа № 320/30374/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року справа №320/30374/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артберрі» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

в с т а н о в и в:

у червні 2024 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Київське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (КОВ ФСС, Київське обласне відділення ФСС) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артберрі» (ТОВ «Артберрі», товариство).

Просили суд стягнути із товариства відповідача грошову суму в рахунок погашення адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення термінів сплати таких санкцій у розмірі 76 862,59 грн.

Ухвалою суду від 04.07.2024 провадження у справі відкрито; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що невиконання товариством «Артберрі» нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік зумовлює застосування до нього адміністративно-господарських санкцій у розмірі 75 266, 76 грн. та нарахування пені у 1 595, 83 грн. Оскільки названі суми коштів не були сплачені своєчасно - це стало підставою для звернення КОВ ФСС до суду з вимогою про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Наголошували, що у 2023 році у ТОВ «Артберрі» працювало за основним місцем роботи дві особи з інвалідністю, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У зв`язку із цим, зазначили, що стверджуваного позивачем порушення положень частини першої статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» не відбулося.

У відповіді на відзив Київське обласне відділення ФСС зазначало про оновлення механізму визначення виконання суб`єктами господарської діяльності нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та застосування адміністративно-господарських санкцій за невиконання відповідного нормативу, враховуючи положення Закону України від 18.10.2022 №2682-ІХ; зокрема, звернули увагу, що після змін суб`єкти господарювання у територіальному відділенні ФСС не реєструються та на обліку у відділеннях Фонду не перебувають; у той же час, інформацію про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю надає Пенсійний фонд України. Також зазначали, що загальна кількість працевлаштованих у роботодавця осіб з інвалідністю не тотожна кількісному показнику середньооблікової чисельності штатних працівників відповідно до нормативу, яким відповідно до законодавства встановлено інвалідність.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Артберрі» є юридичною особою, зареєстроване з 06.04.2011; ; його місцезнаходженням є 08024, Київська область, Бучанський район, с. Небелиця, вул. Шевченка, буд. 13-Б.

Як вбачається з матеріалів справи, в електронний кабінет ТОВ «Артберрі» було направлено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік.

Так, згідно з розрахунком:

- середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік - 46;

- кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у відповідача, складає 2 особа.

Вказано сереньооблікову чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 1 особа.

Тут же визначено розмір адміністративно-господарських санкцій у 75 266, 76 грн., що підлягають сплаті у зв`язку із невиконанням відповідного нормативу.

Позивач зазначив, що строк самостійної сплати санкцій був до 15.04.2024; оскільки добровільно і своєчасно зазначену суму коштів не сплачено, то КОВ ФСС нарахував пеню у сумі 1595,83 грн. (ставка Національного банку України 13, 5 %, кількість днів у поточному році - 366, одноденний розмір пені - 0, 04 % (13, 5 *120/100/336).

Вказані суми адміністративно-господарських санкцій та пені не були сплачені відповідачем, що і стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про їх стягнення у примусовому порядку.

На підтвердження працевлаштування у ТОВ «Артберрі» у 2023 році за основним місцем роботи двох осіб із інвалідністю подано:

- накази про прийняття на роботу (а.с.63-64);

- повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту (а.с.66-68)

- засвідчені копії трудових книжок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.69-95);

- засвідчені копії сторінок 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11 паспорта громадянина України ОСОБА_1 (а.с.96-98);

- засвідчені копії сторінок 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 12, 13 паспорта громадянина України ОСОБА_2 (а.с.102-104);

- копії пенсійних посвідчень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.100, 105);

- копії карток фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.99,102);

- копію довідки МСЕК №198019 від 21.04.1998 про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності безстроково (а.с.101);

- копію довідки до акта огляду МСЕК №1060059 від 22.02.2022 про встановлення ОСОБА_2 другої групи інвалідності з 01.02.2022 довічно (а.с.106-107);

- штатні розписи ТОВ «Артберрі» станом на 01.04.2023 та на 01.12.2023 (а.с.108-109);

- податкові розрахунки сум доходу, нарахованого на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманих з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1-й, 2-й, 3-й та 4-й квартали 2023 року (а.с.110-128).

Із названих документів вбачається, що ОСОБА_1 працює на підприємстві відповідача з 18.04.2022, а ОСОБА_2 працювала у період з 11.08.2023 по 30.11.2023.

Київський обласний центр зайнятості повідомив суд, що у них відсутня інформація про випадки відмови товариством «Артберрі» у працевлаштуванні осіб з інвалідністю за їх зверненням або за направленням структурних підрозділів Київського обласного центру зайнятості (а.с.131).

Так, у відповіді на відзив позивач пояснив, що при визначенні середньооблікової кількості працевлаштованих у відповідача осіб із інвалідністю необхідно враховувати Інструкцію зі статистики кількості працівників, затверджену наказом Державного комітету статистики України 28.09.2005 №86, за наслідками застосування якої середньообліковий чисельний показник працюючих осіб з інвалідністю у відповідача становить 1, 33 за 2023 рік і такий показник підлягає округленню до цілого значення. Зазначали про неподання до відповідної філії центру зайнятості форми звітності №3-ПН.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначено у Законі України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» № 875-XII (Закон № 875-XII).

За правилами частини другої статті 17 названого Закону підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

За положеннями статті 18 Закону № 875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 19 цього ж Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію: про працевлаштованих осіб з інвалідністю; про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація про працевлаштованих осіб з інвалідністю використовується в Централізованому банку даних з проблем інвалідності для визначення в автоматичному режимі осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані.

Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, та надсилає інформацію про таких осіб до Державного центру зайнятості для проведення роботи з їх працевлаштування.

Порядок визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, форма та порядок надсилання інформації про таких осіб визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

У відповідності до статті 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Порядок надсилання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, затверджено Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю від 10.03.2023 № 17 та постановою правління Пенсійного фонду України 10.03.2023 № 14-1.

Цей Порядок відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначає механізм надсилання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік. Розрахунок надсилається у формі електронного документа Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за формою, наведеною у додатку.

Створені Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю оригінали розрахунків передаються Пенсійному фонду України з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги», «Про публічні електронні реєстри», «Про захист персональних даних», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», інших нормативно-правових актів.

Пенсійний фонд України надсилає розрахунки через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України протягом п`яти календарних днів з дня їх одержання від Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

За нормами підпункту 3.2.5 Інструкції зі статистики кількості працівників, затверджену наказом Державного комітету статистики України 28.09.2005 №86 середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

За змістом статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

На підставі з`ясованих у справі обставин і наведених правових норм, суд приходить до таких висновків.

Враховуючи, що у відповідача протягом усього 2023 року працював ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю, а також те, що із серпня 2023 року по листопад 2023 року у товариства «Артберрі» була працевлаштована ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю, це свідчить про забезпечення товариством створення необхідної кількості робочих місць для працевлаштування осіб із інвалідністю у 2023 році.

Також фактів відмови у працевлаштуванні осіб із інвалідністю відповідачем - встановлено не було.

Суд зазначає, що обов`язок по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.

При цьому, обов`язок суб`єкта господарювання із створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування.

Подібна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № П/811/696/17, від 06.02.2018 у справі № П/811/693/17, від 08.05.2018 у справі № 805/2275/17-а, від 24.04.2019 у справі № 817/1188/18, від 28.05.2019 у справі № 807/554/17, від 11.09.2020 у справі № 440/2010/19, від 01.10.2020 у справі № 520/3933/19.

Використання при констатації позивачем недотримання товариством відповідного нормативу положень Інструкції зі статистики кількості працівників №86 як доказу недотримання відповідного нормативу із наслідками у вигляді нарахування адміністративно-господарських санкцій (зазначення про середньообліковий чисельний показник працюючих осіб із інвалідністю за 2023 рік у 1, 33 із подальшим округленням) - не обґрунтовано.

При цьому, КОВ ФСС не надало доказів здійснення визначення ним або ж Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, та надсилання інформації про таких осіб до Державного центру зайнятості для проведення роботи з їх працевлаштування.

Також порушення обов`язку товариства із виділення і створення робочих місць для працевлаштування осіб із інвалідністю - встановлено не було.

Крім того, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкта господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

Також, як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у справі №400/3957/21 від 21.11.2022, саме на органи Держпраці законодавчо покладений обов`язок перевірки суб`єктів господарювання на виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Докази проведення перевірки такими органами у випадку, який розглядається, - відсутні.

Щодо зауважень позивача про неподання товариством звітності форми №3-ПН, то у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю» від 18.10.2022 №2682-IX, починаючи з 2022 року подання роботодавцями до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звіту про працевлаштування осіб з інвалідністю (форма № 10-ПОІ) вже не вимагається. Відповідну інформацію щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримує від Пенсійного фонду України.

І суд ще раз наголошує, що протягом 2023 року на товаристві відповідача було працевлаштовано дві особи з інвалідністю (одна працювала протягом 2023 року, одна - з серпня по листопад 2023 року), тому твердження позивача про порушення відповідачем виконання нормативу із працевлаштування осіб із інвалідністю - суд вважає несправделивим.

Також суд ще раз звертає увагу, на положеннями статті 18 Закону № 875-XII, у відповідності до яких забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості; а підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані саме виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, а не займатися самостійним пошуком осіб із інвалідністю.

Отже, із урахуванням сукупності наведених обставин, суд доходить висновку про недоведення позивачем наявності підстав для задоволення позову.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем надано переконливі і обґрунтовані пояснення, а також докази на підтвердження відсутності підстав для задоволення позову.

У свою чергу, позивач не надав достатніх і обґрунтованих доказів для задоволення позовних вимог.

Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.