Справа № 766/360/25
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/360/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Сивкович О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 987 від 24.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП України, провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач обґрунтовуючи прийняття постанови посилається на ЗУ «Про військово-цивільні адміністрації», проте, даний закон не має відношення до позивача та його повноважень. Білозерська селищна адміністрація утворена на виконання ЗУ «Про правовий режим воєнного стану». Норми зазначеного закону не передбачають повноважень та обов`язку позивача щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів. Крім того, відповідач не здійснив заходів щодо повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не склав протокол та обмежив право позивача на захист. Листом від 11.07.2024 року відповідача було повідомлено про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів та забезпечено їх прибуття 11.07.2024 року, про що свідчить штам вхідної кореспонденції відповідача. До того ж, як зазначив позивач, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив 13.10.2024 року, а відповідачем, в свою чергу, не надано доказів неможливості виявлення правопорушення раніше ніж 24.10.2024 року як ним зазначено у постанові.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

28.02.2025 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що повноваження Білозерської селищної військової адміністрації розповсюджуються виключно на територію Білозерської територіальної громади Херсонської області, що випливає зі змісту ч.3 ст.4 ЗУ «Про правовий режим військового стану». Білозерська СВА не забезпечила явку військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надала доказів їх оповіщення, що підтверджується відсутністю додатків до листа який було надано відповідачу позивачем на виконання розпорядження. А у протоколі про адміністративне правопорушення позивач фактично підтвердив, що розпорядження не було виконано, оскільки із наданих пояснень, що відображені у протоколі зазначено позивачем, що розпорядження «виконується» та скріплено його підписом, також у цьому ж протоколі було повідомлено позивача про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Оскільки вищенаведеними обставинами спростовуються твердження позивача, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

18.03.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій остання зазначила, що згідно доповідної записки начальника відділу мобілізаційної роботи Білозерської селищної ради Асатурова Е.М., ним 10.07.2024 року до ТЦК було доставлено ОСОБА_2 , а 11.07.2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також ним було особисто доставлено лист від 11.07.2024 року щодо оповіщення працівників з додатками. Зазначила, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 зазначив про відсутність претензій до виконання розпорядження.

Позивач та його представник в судове засідання не з?явилися, надіслали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у відзиві зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до протоколу №987 про адміністративне правопорушення складеного 24.10.2024 року начальником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_6 , ОСОБА_1 допустив порушення законодавства, що мають ознаки адміністративного правопорушення, оскільки будучи призначеним відповідно до Розпорядження Президента України від 14.12.2022 року № 326/2022-ра начальником Білозерської селищної військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, яка у відповідності д ст.1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» є тимчасовим державним органом для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, а отже є посадовою особою місцевого органу державної виконавчої влади, отримавши розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № I/1/1886 про забезпечення заходів з мобілізації зокрема щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на обліку в Білозерській селищній раді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , всупереч вимог абз. 19 та абз.24 ст.17 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого періоду, протягом дії військового стану, встановленого відповідними Указами Президента України, не забезпечив виконання вказаного розпорядження н території Білозерської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, та не оповістив вказаних осіб і не забезпечив їх явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 12.07.2024 року, а також не проінформував про виконання розпорядження до 12.07.2024 року, що було виявлено 24.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 під час перевірки виконання розпоряджень, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

У зазначеному протоколі позивачу було повідомлено про дату та час розгляду справи, з чим він був ознайомлений, що підтверджується підписом. Також, у протоколі зазначено, провину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав, та пояснив, що «розпорядження виконується».

24.10.2024 року начальником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_6 винесено постанову №987 відносно ОСОБА_1 згідно якої останній отримавши розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1/1/1886 про забезпечення заходів з мобілізації, зокрема щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на обліку в Білозерській селищній раді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , всупереч вимог абз. 19 та абз.24 ст.17 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого періоду, протягом дії військового стану, встановленого відповідними Указами Президента України, не забезпечив виконання вказаного розпорядження на території Білозерської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, та не оповістив вказаних осіб і не забезпечив їх явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 12.07.2024 року, а також не проінформував про виконання розпорядження до 12.07.2024 року, що було виявлено 24.10.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 під час перевірки виконання розпоряджень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Цією постановою на позивача накладено штраф у сумі 17 000 грн.

Відповідно листа Білозерської селищної військової адміністрації Херсонського району Херсонської області підписаного начальником селищної військової адміністрації І.М. Острівним, від 11.07.2024 року №01-17/2677, адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оповіщення призовників, повідомлено, що здійснено оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів та забезпечено їх прибуття 11.07.2024 року, а також інформовано, що ОСОБА_2 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 09.07.2024 року, ОСОБА_7 знаходиться на лікарняному, ОСОБА_8 не є працівником Білозерської селищної ради.

Про наявність додатків до листа у цьому ж листі не зазначено.

З метою виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_9 №І/1/1886, Білозерська селищна рада уповноважена здійснити оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в Білозерській селищній раді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та забезпечити їх прибуття 11.07.2024 року, про результати виконання розпорядження проінформувати до 12.07.2024 року.

Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копію вищезазначеного розпорядження №І/1/1886 з підписами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про ознайомлення, щодо ОСОБА_7 зазначено про знаходження його на лікарняному, а щодо ОСОБА_8 позивачем надано розпорядження від 28.05.2024 року №46-ОС про звільнення з 31.05.2024 року.

ОСОБА_1 відповідно до Розпорядження Президента України від 14.12.2022 року №326/2022-рп, опублікованого на офіційному веб-порталі Президента України, призначений начальником Білозерської селищної військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, а отже є керівником вказаного державного органу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу» військовий обов?язок встановлюється з метою підготовки громадян України для захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов?язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Начальник розглядає у випадках передбачених законодавством, справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення.

Приписами п. 9 Положення визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов?язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань.

Отже, обов?язки щодо мобілізації на військову службу за призовом, надання відстрочки, взяття на облік, складання адміністративних матеріалів, отримання дозволу на виїзд з місця проживання покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у випадку із зверненням а також зняття з обліку та видачі довідки замість військового квитка покладені на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В свою чергу, згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовий обов?язок включає, серед іншого, необхідність явки громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік, за викликом районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На сьогоднішній день, як і на день винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим а адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативна-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 вказаного Закону визначені обов?язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема громадяни зобов?язані з?являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов?язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Вказані норми законодавчих актів є імперативними і їх недотримання тягне відповідальність встановлену законом, зокрема - адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУАП) встановлено поняття адміністративного правопорушення, згідно якого адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю), тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом.

Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов?язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов?язується неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише у тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід?ємною ознакою адміністративного проступку.

Адміністративне правопорушення з погляду на його склад містить: 1) об?єкт правопорушення - суспільні відносини: в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток якого посягає правопорушення; 2) об?єктивну сторону - конкретні дії, що виразились в порушенні встановлених правил; 3) суб?єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; 4)суб?єктивну сторону - ставлення особи до вчинення нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку). Об?єкт адміністративного правопорушення це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Об?єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника (дія або бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв?язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов?язковою ознакою об?єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Суб?єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов?язана із його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують суб?єктивну сторону належить вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Вина - основана і обов?язкова ознака суб?єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. При цьому, вина - це психічне становлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу та необережності. Мотив і мета вчинення адміністративного проступку є факультативними ознаками суб?єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалась під час вчинення проступку. Мета це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного проступку.

Встановлення складу адміністративного правопорушення у відповідності до ч.1 ст.9 КУП є необхідною передумовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізацію та мобілізаційну підготовку, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» повноваження військових адміністрацій здійснюється в порядку, визначених законами для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Таким чином, враховуючи, що повноваження Білозерської селищної військової адміністрації розповсюджуються виключно на територію Білозерської територіальної громади Херсонської області, що випливає із змісту ч.3 ст.4 Закону України «Про правовий режим військового стану», то необхідно стверджувати, що вказана військова адміністрація має статус тимчасового державного органу і виконує повноваженням як місцевого органу виконавчої влади (так як її повноваження обмежені територіально) так і відповідного органу місцевого самоврядування.

В свою чергу, абз. 19 та абз.24 ст.17 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що до повноважень місцевих органів виконавчої влади відносяться, серед іншого, сприяння в роботі територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки а також оповіщення та забезпечення прибуття громадян, що залучаються до обов?язку щодо мобілізації.

Подібні за змістом положення містяться також у нормах п.20-1 ч.2 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

При цьому, згідно п.2 ч. 7 ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» саме начальник військової адміністрації організовує роботу відповідної військової адміністрації та несе персональну відповідальність за виконання покладених на неї повноважень.

Таким чином, недотримання вказаних норм законодавства свідчить про порушення законодавства про оборону, мобілізацію та мобілізаційну підготовку і відповідальність за таке порушення, вчинене посадовою особою органу влади охоплюється диспозицією. 3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказані норми законодавства та фактичні обставини справи свідчать, що саме позивач є особою, що несе відповідальність за виконання повноважень Білозерської селищної адміністрації.

Згідно ст.16ЗУ «Про оборону України» виконавчі органи сільських, селищних, міських раду галузі оборонної роботи забезпечують: підготовку громадян до військової служби, а також загальне військове навчання у воєнний час; приписку громадян до призовних дільниць, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; призов громадян на строкову військову службу; направлення громадян на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори; організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом; бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період; здійснення контролю за використанням і охороною наданих у встановленому порядку для потреб оборони земельних, водних та інших природних ресурсів згідно із законодавством; вирішення згідно із законодавством питань, пов`язаних з наданням частинам, установам, навчальним закладам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам службових приміщень і житлової площі, інших об`єктів, здійсненням контролю за їх використанням, наданням комунально-побутових та інших послуг; організацію виробництва і поставки військам підприємствами та організаціями, що належать до комунальної власності, замовленої продукції, енергетичних та інших ресурсів; сприяння у підтриманні відповідного режиму в прикордонній смузі та у контрольованих прикордонних районах; проведення заходів щодо військово-патріотичного виховання громадян України; здійснення інших повноважень у галузі оборонної роботи, передбачених законами.

Згідно абз.11 ст. 18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеномучастинами третьою - п`ятоюстатті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України.

Згідно ч.2 ст.10 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування: 1) начальник військової адміністрації: крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови; може затвердити тимчасову структуру виконавчих органів сільської, селищної, міської ради (для працівників, посади яких не включені до тимчасових штатних розписів, оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду).

Згідно п.32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 У разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: відбирають карткипервинного облікузазначених урозпорядженні призовників,військовозобов`язаних тарезервістів; здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток (додаток 11) або під їх особистий підпис у картках первинного обліку (додаток 3) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення для проходження базової військової служби, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечення їх своєчасного прибуття; у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вимог законодавства; забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Відповідно до положень п.34 Порядку з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки і забезпечення їх своєчасного прибуття.

Згідно з п.47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

-видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

-вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);

-письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

-забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративногосудочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто докази - це урегульована процесуальним законодавством, існуюча у певній процесуальній формі інформація (фактичні дані), яка надає можливість адміністративному суду, що розглядає справу, достеменно або певним чином відтворити та встановити усі обставини публічно-правового спору, які мають значення для правильного вирішення адміністративної справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням їхньої якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного судового рішення.

Так, докази мають бути: належними (стаття 73 КАС України); допустимими (стаття 74 КАС України); достовірними (стаття 75 КАС України); достатніми (стаття 76 КАС України).

Згідно зі статтею 74 КАС України (допустимість доказів) суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, під час розгляду справи та дослідження доказів, судом було встановлено, що лист позивача про оповіщення призовників від 11.07.2024, який було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання розпорядження 11.07.2024 року не містить переліку доданих до нього додатків, як це стверджує позивач, тому, неможливо встановити чи були взагалі ці додатки передані ІНФОРМАЦІЯ_4 та чи було 11.07.2024 року належним чином повідомлено ТЦК про ознайомлення/не ознайомлення чи інші причини недоставляння інших військовозобов`язаних зазначених у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, неможливо встановити чи було ТЦК повідомлено до 12.07.2024 року про звільнення ОСОБА_8 та лікарняний ОСОБА_7 .

Крім того, лише після надходження відзиву представник позивача долучила до матеріалів справи доповідну записку начальника відділу мобілізаційної підготовки Білозерської селищної ради Асатурова Е.М. від 17.03.2025 року у якій зазначено що ним особисто було доставлено 10.07.2024 року ОСОБА_2 , а 11.07.2024 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та лист про оповіщення вказаних призовників від 11.07.2024 року. Також, у ній вказано, що ОСОБА_8 звільнений, а ОСОБА_7 був на лікарняному, вказана доповідна записка вручена була відповідачу 17.03.2025 року, отже відповідач був повідомлений про виконання розпорядження лише 17.03.2025 року, вже після складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності,

Аргументи позивача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не складався протокол спростовуються наявністю цього ж протоколу, долученого відповідачем до матеріалів відзиву, у якому позивачу було повідомлено про дату та час розгляду справи, у протоколі вказано про визнання провини у скоєному правопорушенні де стоїть підпис позивача, зазначено також ним власноруч, що «розпорядження виконується», а протокол складено було 24.10.2024 року. Вказані обставини позивач ні у позовній заяві ні у відзиві не спростував. Претензій до складеного протоколу позивач не мав, про що свідчить відсутність його зауважень у розділі пояснення із зауваженнями щодо змісту протоколу.

Крім того, суд зазначає, що саме неналежне сповіщення відповідача про виконання/невиконання розпорядження від 09.07.204 року призвело до відповідних наслідків у виді складання відповідачем протоколу та постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. У протоколі не було позивачем зазначено, що ним вже виконано розпорядження, не відображено також у протоколі про долучення документів, які підтверджують факт звільнення ОСОБА_8 та факт перебування станом на 11.07.2024 року та 12.07.2024 року ОСОБА_7 на лікарняному.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки позивач будучи начальником Білозерської селищної військової адміністрації Херсонського району Херсонської області належним чином не забезпечив виконання вимог, визначених в абз. 19 та 24 ст. 17 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме своєчасно не оповістив військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в Білозерській селищній раді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та належним чином не проінформував про результати виконання розпорядження відповідача.

Наведені позивачем доводи в позовній заяві не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та не можуть бути тими обставинами, що звільняють його від відповідальності.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваної постанови, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Щодо клопотання представника позивача про виклик свідків.

Відповідно до ст.65 КАС України як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 КАС України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

Представником позивача у день судового засідання 25.03.2025 року заявлено клопотання про виклик свідків, згідно квитанції №3006924 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету, відповідачу зазначене клопотання було направлено 25.03.2025 року о 09:43.

Дослідивши заявлене клопотання, враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання про виклик свідків не підлягає задоволенню, оскільки допит вказаних свідків не вплине на захист позивача у цій справі, оскільки дослідженими у справі доказами встановлено, що саме дії позивача призвели до складання відносно нього постанови про притягнення його до відповідальності, а аргументи наведені позивачем у позовній заяві було спростовано відповідачем та наявними у справі матеріалами.

Керуючись ст.ст.7,9,210,235,245, 251, КУпАП,2,3,65,72,77,92,286,293,295,297 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.03.2025 року.

Суддя Я.В. Шестакова