Справа № 696/254/25
Суддя: Ніколенко О. Є.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 696/254/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі головуючої судді Ніколенко О.Є., розглянувши у письмовому провадженні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, вказуючи на те, що постановою начальника полковника ОСОБА_2 від 21.11.2024 року № 1467 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Вважає постанову незаконною та просить задовольнити позовні вимоги.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився по повістці 15.10.2024 року на 11 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, по повістці № 326838 від 05 жовтня 2024 року, яка була направлена рекомендованим відправленням з описом вручення поштового повідомлення.

Вважає, що зазначене у постанові не відповідає фактичним обставинам справи, так як він жодних повісток про виклик його до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15 жовтня 2024 року не отримував. Адреса реєстрації місця проживання відрізняється від адреси фактичного місця проживання позивача, про що він повідомляв п`ятий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 під час уточнення даних. Зазначив, що він є студентом та навчається в іншому місті. Про те, що відбудеться розгляд справи він дізнався в телефонному режимі та з`явився до ТЦК в зв`язку з тим, що його оголосили в розшук. Водночас, під час перебування у приміщенні ТЦК, злякався, що його не відпустять, та визнав вину у скоєному, але складений щодо нього протокол, який заповнювали працівники ТЦК, йому не надали, та не повідомили точну годину, коли відбудеться розгляд справи відносно нього. Тому, щоб довго не чекати, позивач написав заяву з проханням слухати справу без його участі.

Вважає, що відповідач порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення без сповіщення про час розгляду справи, що є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності йому направлено не було, і про її існування дізнався, коли було накладено арешт на його рахунки. Після чого звернувся до суду із даним позовом. Просить поновити строк на звернення до суду та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності як протиправну.

Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала від 11.03.2025 року надіслана відповідачеві засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 28 березня 2025 року.

На час прийняття судом рішення у справі на адресу суду від відповідача відзив на позовну заяву, письмові та електронні докази чи заяви, що підтверджують заперечення проти позову, не надходили. На підставі ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням викладеного, на думку суду, наявні підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Із постанови № 1467 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП про адміністративні правопорушення від 21.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 15.10.2024 на 11 год 00 хв не з`явився по повістці до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 05.10.2024 була направлена рекомендованим повідомленням з описом про вручення поштового повідомлення, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього штраф в сумі 17000,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що Страшевський вину у вчиненому визнав, про що значиться в протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 20.01.2025 відносно ОСОБА_1 відкрито провадження про стягнення заборгованості згідно постанови №1467 виданої 21.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачем надано довідку про те, що він є здобувачем освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, з 29.07.2022 по 30.06.2025.

З довідки №630 від 27.04.2024 військово-лікарської комісії вбачається, ОСОБА_1 є обмежено придатний до військової служби.

З інформаційної довідки з резерв +, слідує, що ОСОБА_1 непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Адреса проживання зазначена - АДРЕСА_1 .

Мотиви суду, щодо розгляду клопотання позивача про поновлення строку звернення з адміністративним позовом.

Адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзиву, матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а також доказів того, що останньому було направлено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд важає за можливе поновити строк на звернення до адміністративного суду та розглянути адміністративний позов по суті.

Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Так, згідно положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинною третю статті 210 КУпАП визначено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами, в особливий період, правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення за статтею 210-1 КУпАП.

Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до обов`язку, визначеного пп.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах для уточнення даних.

Оцінюючи доводи позивача з приводу порушення процедури розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом із тим, при складанні протоколу щодо позивача останнього повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, роз`яснено його права та обов`язки, а тому його неявка у день винесення постанови не перешкоджала розгляду справи, також позивачу було роз`яснено про право на отримання правничої допомоги, яким він скористався з огляду на обставини, які зазначені у позові.

Відтак, відповідач правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо позивача за відсутності позивача та за результатом такого розгляду прийняв законну та обґрунтовану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Порушень прав позивача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови судом не встановлено.

При цьому суд критично ставиться до твердження сторони позивача про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки доводи позивача спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються та зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Щодо зауважень сторони позивача про порушення порядку та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, якщо воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , громадянин України перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач визнав, що був повідомлений про факт розгляду щодо нього оскаржуваної постанови. Більше того з`явився за викликом до п`ятого ІНФОРМАЦІЯ_4 під час складання відносно нього протоколу вину у вчиненому визнав. Пояснив, що не бажав чекати поки відбудеться розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього, у зв`язку з чим просив розгляд справи здійснювати за його участі, про що написав заяву власноручно.

Водночас, позивач не зазначає, які саме його права були порушені під час ухвалення спірної постанови. Повідомлення по телефону не є процесуальним порушенням розгляду справи про адміністративне правопорушення, враховуючи те, що останній з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк і мав можливість захищати свої права, не погоджуватися з позицією відповідача, надавати письмові пояснення, а також клопотати про розгляд справи без його участі, що власне він і зробив.

Наведені позивачем доводи в позовній заяві не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, та не можуть бути тими обставинами, що звільняють його від відповідальності.

Відтак, суд відхиляє доводи сторони позивача про порушення його прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови.

Суд не бере до уваги докази надані позивачем, а саме довідку про те, що останній навчається та є обмежено придатним до служби, так як наявність цих обставин не звільняє його від обов`язку виконувати законні вимоги працівників ТЦК, які визначені відповідними правилами військогового обліку призовників (зазначені вище), за порушення яких передбачена відповідальність за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Оскільки позивач не довів обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати зі сплати судового збору належить віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 72, 77, 139, 244-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Поновити строк звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (складення) даного рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса розташування: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Є. Ніколенко