Справа № 120/394/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 квітня 2025 р. Справа № 120/394/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.10.2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 120/394/23 скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 23.12.2022 № 12-д "Про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства Черкаського міжрегіонального управління з 24.12.2022.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 15.12.2022 № 10-д "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Справу №120/394/23 в частині позовних вимог про стягнення з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено на новий судовий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Верховний Суд вказав, що оскільки розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу потребує дослідження судом доказів щодо нарахованої позивачу заробітної плати, вказане питання судами першої та апеляційної інстанцій взагалі не досліджувалося, а суд касаційної інстанції в силу приписів статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, тому справа в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно з нормами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду адміністративну справу № 120/394/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Даною ухвалою також витребувано у Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України довідку про суму заробітної плати ОСОБА_1 за жовтень та листопад 2022 року (два останні календарні місяці роботи, що передували звільненню позивача).

Позивачем подано до суду клопотання у якому останній просив стягнути з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску та з відображенням помісячного розрахунку заробітної плати в даних персоніфікованого обліку.

Разом з тим, позивач зазначив, що дане клопотання не є заявою про зміну позовних вимог. Нерозглянута позовна вимога залишається така ж, як і у заявленому позові - стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Уточняється лише її формулювання для стягнення із заробітної плати податків та зборів і правильного відображення у податковій та пенсійній звітності.

Надалі, представником відповідача надано витребувані матеріали.

Вирішуючи питання щодо стягнення з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить із наступного.

Положеннями частини 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Статтею 27 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (далі - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів, що минули, починаючи з дня незаконного звільнення до дня прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Водночас, середньоденна заробітна плата (для цілей визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) є часткою розміру заробітної плати за останні два місяці перед звільненням (розрахунковий період) і кількості робочих днів у такому періоді.

Відповідно до довідки Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України №16 від 25.11.2024 року середньоденна заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням склала 1152,67 грн.

Період вимушеного прогулу за період з 26.12.2022 року (наступний робочий день за днем звільнення) по 24.10.2024 року включно (день винесення постанови Верховним Судом) в робочих днях складає 479 дні.

Разом з тим, слід зазначити, що вини позивача щодо затримки розгляду заяви про поновлення на роботі більше ніж на один рік судом не встановлено.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу (479 днів) в сумі 552128,93 грн., з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Також, суд зазначає, що відображення помісячного розрахунку заробітної плати в даних персоніфікованого обліку є частиною способу виконання рішення суду і не потребує окремого окреслення судовим рішенням.

Пунктом 2 частини першої статті 371 КАС України визначено, що рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.

Таким чином, рішення у частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Стягнути з Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 26 грудня 2022 року по 24 жовтня 2024 року у розмірі 552128 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі двадцять вісім) гривень 93 копійки, з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (пр-т. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович