Справа № 279/1442/25
Суддя: Івашкевич О. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1442/25
Провадження № 2-а/279/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши в приміщенні суду адміністративну справу № 279/1442/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Кравець Р.Ю., звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення . В обґрунтування позову зазначає, що 09.12.2024 року орієнтовно о 12:30 год. на блокпосту по трасі Овруч-Прилуки його було зупинено представником Держприкордонслужби, на вимогу якого, ним було пред`явлено військово-обліковий документ військовий квиток та паспорт громадянина України. Не дивлячись на це, без оформлення протоколу про адміністративне затримання, його було незаконно затримано та доставлено в частину прикордонних військ, де його утримували протягом двох годин. У частині йому було повідомлено про те, що жодних претензій до нього немає, водночас, повертати пред`явлені ним документи відмовились. Натомість було викликано представників ТЦК та СП, які проти власної волі доставили його в ІНФОРМАЦІЯ_2 , де запропонували отримати повістку, на що позивач відмовився, аргументуючи це тим, що його незаконно доставили та утримують без його волі.

За фактом описаних подій вперше 09.12.2024 року позивачем було скеровано відповідну заяву на ім`я начальника ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області полковнику поліції Вадиму Жихевичу.

11.02.2025 р. позивача знову без оформлення протоколу про адміністративне затримання, було незаконно затримано працівниками поліції та в подальшому проти його волі було доставлено в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , де його схиляли до проходження військово-лікарської комісії, після чого тривалий час утримували в приміщенні ТЦК.

За фактом описаних подій 11.02.2025 р. позивачем було викликано оперативнослідчу групу, за наслідком приїзду якої було складено заяву на ім`я начальника ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, полковнику поліції Вадиму Жихевичу. Вказану заяву було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України".

18 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено Постанову № 1/46 по справі про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2025 року, якою позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 25 500,00 грн.

Як вбачається зі змісту постанови, 11.02.2025 року ОСОБА_1 відмовився від направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеню придатності для проходження військової служби, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Вважає, що Постанова від 11 лютого 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП відносно нього є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, зазначає, що законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не порушував, а тому просить скасувати постанову №1/46 від 18 лютого 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Одночасно просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2025 року відкрито провадження у адміністративній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Учасники справи належним чином повідомлялися про судовий розгляд справи шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 17.03.2025 року, правом подачі відзиву на позов у встановлений судом строк не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силу ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що постановою т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 від 18.02.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАПз накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 гривень.

Зі змісту постанови слідує, що адміністративне стягнення накладено за те, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, будучи військовозобов`язаним, всупереч встановленим чинним законодавством вимогам 11.02.2025 року відмовився від направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

Згідно з диспозицією ст. 2101 КУпАП відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною ч.3 вказаної норми Закону передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст.1 Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 року "Про часткову мобілізацію".

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався відповідними указами і діє на час розгляду справи.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Розділом II Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Згідно з вимог статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Пунктами 68, 80 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, передбачений порядок медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Позивач не спростовує факт направлення його на проходження ВЛК, від проходження якої останній відмовився, оскільки вважав, що його затримання на блокпосту, а також затримання працівниками поліції та подальша доставка до ТЦК та СП було протиправним, з приводу чого ним направлялось звернення на адресу начальника ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та викликалася слідчо-оперативна група.

Разом з тим, на переконання суду, незгода позивача з процедурою затримки та доставки його до ІНФОРМАЦІЯ_6 жодним чином не звільняє його як військозобов`язаного від обов`язку проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеню придатності для проходження військової служби в період воєнного стану.

Згідно з ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що керівником ІНФОРМАЦІЯ_7 правомірно винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 2101 КУпАП. Стягнення накладено в межах санкції вказаної норми закону.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 122, 134, 139, 241-246, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ