Справа № 460/9299/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/9299/24 пров. № А/857/28926/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Матковської З.М.

суддів- Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі №460/9299/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Недашківська К.М., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту рішення 23.10.2024 ),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області ), в якому просить: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26 липня 2024 №8920-7598/Б-02/8-1700/24 у призначенні (визначенні) ОСОБА_1 з 27 травня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 відсотків від суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23 травня 2024 року № 98; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити (визначити) та виплачувати ОСОБА_1 з 27 травня 2024 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 94 відсотки від суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23 травня 2024 року №98, виходячи із загального стажу роботи на посаді судді 42 роки 7 місяців 1 день, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди: проходження строкової військової служби з 04 листопада 1977 року по 12 листопада 1980 року - 3 роки 8 днів; половини строку навчання у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського з 01 вересня 1981 року по 29 червня 1985 року 1 рік 10 місяців 29 днів; час роботи слідчим, старшим слідчим, начальником слідчого відділення - заступником начальника Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області по слідству з 01 серпня 1985 року по 29 липня 1996 року - 10 років 11 місяців 29 днів; період роботи слідчим прокуратури Іванівського району Херсонської області та старшим слідчим прокуратури Комсомольського району м, Херсона з 25 листопада 1996 року по 01 січня 2001 року - 4 роки 1 місяць 7 днів; час роботи консультантом Рівненського міського суду Рівненської області, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право на призначення на посаду судді, з 05 листопада 2001 року по 18 лютого 2002 року - 3 місяці 14 днів.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Вищої Ради Правосуддя від 14.05.2024 №1420/0/15-24 постановлено: звільнити ОСОБА_1 з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. В рішенні зазначено, що станом на дату ухвалення рішення Вищої ради правосуддя загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 42 роки 3 місяці 29 днів. Позивач зазначає, що Відповідач здійснив нарахування з 27 травня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 22 роки 3 місяці 5 днів. Оскільки розрахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, 28 червня 2024 року Позивач звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою, в якій, посилаючись на вимоги Закону України «Про судоустрій і статус суддів», просив призначити (визначити) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 94 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 42 роки 7 місяців 1 день, починаючи з 27 травня 2024 року. Проте, отримав відмову. Стаж роботи, що дає Позивачу право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, становить 42 роки 7 місяців 1 день (22 роки 3 місяці 4 дні (безпосередня робота на посаді судді) + 1 рік 10 місяців 29 днів (половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі) + 3 роки 8 днів (період проходження строкової військової служби) + 10 років 11 місяців 29 днів (час роботи на посадах слідчих МВС) + 4 роки 1 місяць 7 днів (час роботи на посадах слідчих прокуратури) + 3 місяці 14 днів (робота (професійна діяльність) в. галузі права на посаді консультанта суду), а тому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути встановлене у розмірі 94% суддівської винагороди (50% (20 років) + 44% (22 роки х 2%)). Тому, відмова пенсійного органу є протиправною. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі №460/9299/24 позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26 липня 2024 №8920-7598/Б-02/8-1700/24 у призначенні (визначенні) ОСОБА_1 з 27 травня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 відсотків від суддівської винагороди відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23 травня 2024 року №98. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити (визначити) та виплачувати ОСОБА_1 з 27 травня 2024 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 94 відсотки від суддівської винагороди відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23 травня 2024 року №98, виходячи із загального стажу роботи на посаді судді 42 роки 3 місяці 29 днів, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди: роботи на посадах слідчого в органах внутрішніх справ та слідчого прокуратури 14 років 10 місяців 14 днів; період проходження строкової військової служби 3 роки 8 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського 1 рік 10 місяців 29 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 2 місяці 26 днів.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не було враховано норми ст. 137 та 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідач зазначає, що органом Пенсійного фонду, було правомірно проведено призначення щомісячного довічного грошового утримання судді із розмірі 54%, оскільки його стаж роботи на суддівських посадах становив 22 роки (50% +2х2%).

Звертає увагу суду на те, що частиною третьою статті 142 Закону № 1402 передбачено збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці за кожний повний рік роботи на посаді судді.

ст. 137 Закону 1402 не передбачено зарахування до суддівського стажу періоди: проходження строкової військової служби з 04.11.1977 по 12.11.1980; половину строку навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1981 по 29.06.1985; роботу на посаді слідчим, старшим слідчим, начальником слідчого відділення - заступником начальника Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області по слідству з 01.08.1985 по 29.07.1996; роботу слідчим прокуратури Іванівського району Херсонської області та старшим слідчим прокуратури Комсомольського району м, Херсона з 25.11.1996 по 01.01.2001; роботу консультантом Рівненського міського суду Рівненської області, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), з 05.11.2001 по 18.02.2002.

Дані періоди роботи зараховано до загального страхового стажу позивача який становить 45 років.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 14.05.2024 №1420/0/15-24 встановлено: «До Вищої ради правосуддя 15 квітня 2024 року (вх. № 1574/0/6-24) надійшли заява ОСОБА_1 та матеріали про звільнення з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області у відставку. 25 квітня 2024 року (вх. № 1574/1/6-24) надійшла уточнена заява ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області у відставку.

За результатами розгляду заяви судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 у відставку встановлено таке. ОСОБА_1 , ____ року народження, Указом Президента України від 2 лютого 2002 року № 96/2002 призначений строком на п`ять років на посаду судді Рівненського міського суду Рівненської області. Постановою Верховної Ради України від 5 квітня 2007 року № 878-V обраний на посаду судді вказаного суду безстроково.

Стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді на дату ухвалення Вищою радою правосуддя рішення становить 22 роки 3 місяці 12 днів.

Відповідно до витягу з послужного списку та копії трудової книжки ОСОБА_1 після здобуття вищої юридичної освіти до призначення на посаду судді працював: із 21 жовтня 1985 року по 28 лютого 1990 року слідчим слідчого відділення Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області; із 28 лютого 1990 року по 15 лютого 1995 року старшим слідчим слідчого відділення Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області; із 15 лютого 1995 року по 29 липня 1996 року начальником слідчого відділення заступником начальника Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області по слідству; із 25 листопада 1996 року по 11 квітня 1997 року слідчим прокуратури Іванівського району Херсонської області; із 11 квітня 1997 року по 1 січня 2001 року старшим слідчим прокуратури Комсомольського району міста Херсона.

Згідно з копіями диплома (серія __ № ___) та трудової книжки ОСОБА_1 з 1 вересня 1981 року до 29 червня 1985 року він навчався в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського за денною формою.

Отже, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді підлягає зарахуванню половина строку навчання, а саме 1 рік 10 місяців 29 днів.

Відповідно до копій військового квитка та трудової книжки ОСОБА_1 з 4 листопада 1977 року до 12 листопада 1980 року проходив строкову військову службу у Збройних силах СРСР. Отже, до стажу роботи, що дає ОСОБА_1 право на відставку, підлягає зарахуванню період проходження строкової військової служби 3 роки 8 днів.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про статус суддів» (у редакції, чинній на день призначення ОСОБА_1 суддею Указом Президента України від 2 лютого 2002 року № 96/2002) на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Згідно із записами у трудовій книжці після здобуття вищої юридичної освіти в 1985 році з 5 листопада 2001 року до дня призначення на посаду судді (2 лютого 2002 року) ОСОБА_1 працював консультантом Рівненського міського суду.

Зазначене свідчить про наявність у ОСОБА_1 права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково 2 місяців 26 днів.

За результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді ОСОБА_1 у відставку, а саме: про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, послужного списку, диплома, військового квитка, встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає йому право на відставку, підлягають зарахуванню: час роботи безпосередньо на посаді судді із дня призначення на посаду судді (з 2 лютого 2002 року) по дату ухвалення Вищою радою правосуддя цього рішення 22 роки 3 місяці 12 днів; періоди роботи на посадах слідчого в органах внутрішніх справ та слідчого прокуратури 14 років 10 місяців 14 днів; період проходження строкової військової служби 3 роки 8 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 1 рік 10 місяців 29 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 2 місяці 26 днів.

Отже, станом на дату ухвалення рішення Вищої ради правосуддя загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 42 роки 3 місяці 29 днів.

Додані до заяви документи свідчать, що суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 має достатній для звільнення у відставку стаж роботи, встановлений статтями 116, 137 Закону № 1402-VIII з урахуванням пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону».

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 14.05.2024 №1420/0/15-24 постановлено: звільнити ОСОБА_1 з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 15.05.2024 №8-к «Про припинення повноважень за адміністративною посадою ОСОБА_1 » вирішено: припинити ОСОБА_1 заступнику голови суду повноваження за адміністративною посадою з 15.05.2024; припинити ОСОБА_1 щомісячну доплату в розмірі 5 відсотків посадового окладу судді за адміністративною посадою з 15.05.2024.

Наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 21.05.2024 №9-к «Про відрахування ОСОБА_1 зі штату Рівненського міського суду Рівненської області» вирішено: відрахувати 22.05.2024 ОСОБА_1 зі штату Рівненського міського суду Рівненської області з посади судді у зв`язку із звільненням у відставку з виплатою вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Територіальним управлінням ДСА України в Рівненській області сформована Довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.05.2024 №98 про суддівську винагороду станом на 14.05.2024.

Територіальним управлінням ДСА України в Рівненській області сформована Довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.05.2024 №99 про суддівську винагороду станом на 22.05.2024.

Рівненським міським судом Рівненської області сформований Розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 від 23.05.2024 із зазначенням:

Проходження строкової військової служби 04.11.1977 12.11.1980 3 роки 0 місяців 08 днів;

Студент Харківського юридичного інституту імені Ф.Е. Дзержинського 01.09.1981 2906.1985 1 рік 10 місяців 29 днів;

Слідчий, старший слідчий, начальник слідчого відділення заступник начальника Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області по слідству 01.08.1985 29.07.1996 10 років 11 місяців 29 днів;

Слідчий прокуратури Іванівського району Херсонської області 25.11.1996 10.04.1994 0 років 04 місяці 17 днів;

Старший слідчий прокуратури Комсомольського району м. Херсон 11.04.1997 01.01.2001 3 роки 8 місяців 22 дні;

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області 19.02.2002 22.05.2024 22 роки 3 місяці 4 дні;

Всього 42 роки 3 місяці 19 днів.

Відповідно до Розпорядження про перерахунок пенсії від 10.06.2024 (рішення від 11.06.2024) Позивачу визначено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 54%; страховий стаж 45 років 7 місяців 1 день; страховий стаж до 01.01.2004 25 років 4 місяці 1 день; страховий стаж після 01.01.2004 20 років 3 місяці 0 днів; в тому числі, судді 22 роки 3 місяці 5 днів.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою від 28.06.2024, в якій просив призначити (визначити) йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 94% суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 42 роки 7 місяців 1 день, починаючи з 27 травня 2024 року.

Позивач у заяві також просив пенсійний орган при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці взяти до уваги довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23 травня 2024 року №98 про склад його суддівської винагороди станом на 14 травня 2024 року (на день звільнення з посади судді), що складає 135263,70 грн і включає в себе доплату за перебування на адміністративній посаді в сумі 3468,30 грн, а не довідку №99 про склад його суддівської винагороди станом на 22 травня 2024 року (день відрахування зі штату суду), що складає 131795,40 грн та не включає згадану доплату за перебування на адміністративній посаді.

Листом від 26.07.2024 №8920-7598/Б-02/8-1700/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зазначило про відсутність підстав для призначення (визначення) з 27 травня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94% від суддівської винагороди, пославшись на відсутність правових підстав для врахування періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського. періодів роботи на посаді слідчого, старшого слідчого, начальника слідчого відділення - заступника начальника Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області по слідству, слідчого прокуратури Іванівського району Херсонської області, старшого слідчого прокуратури Комсомольського району м. Херсона до стажу роботи на посаді судді, з урахуванням тривалості якого визначається відсоток, на який додатково збільшується розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ; також відмовлено у врахуванні при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розміру суддівської винагороди станом на 14 травня 2024 року відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області від 23 травня 2024 року №98.

Позивач зазначає, що стаж роботи, що дає йому як судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, становить 42 роки 7 місяців 1 день (22 роки 3 місяці 4 дні (безпосередня робота на посаді судді) + 1 рік 10 місяців 29 днів (половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі) + 3 роки 8 днів (період проходження строкової військової служби) + 10 років 11 місяців 29 днів (час роботи на посадах слідчих МВС) + 4 роки 1 місяць 7 днів (час роботи на посадах слідчих прокуратури) + 3 місяці 14 днів (робота (професійна діяльність) в галузі права на посаді консультанта суду), а тому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути встановлене у розмірі 94 відсотків суддівської винагороди (50% (20 років) + 44% (22 роки х 2%)).

Позивач також зазначає, що відмова у призначенні (визначенні) з 27.05.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94% від суддівської винагороди згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23 травня 2024 року №98, викладена у листі від 26 липня 2024 року № 8920-7598/Б-02/8-1700/24, є протиправною.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції, виходив з того, що ефективним способом захисту порушених прав позивача, буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 27 травня 2024 року перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) Позивачу, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23 травня 2024 року №98, виходячи із загального стажу роботи на посаді судді 42 роки 3 місяці 29 днів (як визначено рішенням Вищої Ради Правосуддя від 14.05.2024), зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди: періоди роботи на посадах слідчого в органах внутрішніх справ та слідчого прокуратури 14 років 10 місяців 14 днів; період проходження строкової військової служби 3 роки 8 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 1 рік 10 місяців 29 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 2 місяці 26 днів.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів (далі Закон № 1402-VIІІ) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Відтак, за вибором судді у відставці може виплачуватися або пенсія, згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, або виплачується щомісячне довічне грошове утримання.

Частинами 1, 2 статті 137 Закону № 1402-VIІІ передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Отже, вказана норма передбачає можливість зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 пункту 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Суд першої інстанції при вирішенні цього спору на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України правильно врахував висновки Верховного Суду щодо релевантних норм права та їх застосування до спірних правовідносин, викладені в постанові від 14.12.2020 у справі № 592/4591/17 за наслідками розгляду судової справи з аналогічними фактичними обставинами справи: Згідно статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015р.), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992р. №2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

В ході розгляду справи судами встановлено, факт роботи позивача у спірні періоди на посаді час роботи безпосередньо на посаді судді із дня призначення на посаду судді (з 2 лютого 2002 року) по дату ухвалення Вищою радою правосуддя цього рішення 22 роки 3 місяці 12 днів; періоди роботи на посадах слідчого в органах внутрішніх справ та слідчого прокуратури 14 років 10 місяців 14 днів; період проходження строкової військової служби 3 роки 8 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 1 рік 10 місяців 29 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 2 місяці 26 днів;

Оскільки станом на час призначення позивача суддею такі періоди підлягали зарахуванню до суддівського стажу, а тому суд першої інстанцій обґрунтовано дійшов висновку про їх зарахування до стажу позивача, який дає право на призначення довічного грошового утримання і прийняли рішення про задоволення позовних вимог.

Відтак, враховуючи наведене вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стажу роботи на посаді судді, який застосовується для встановлення щомісячного довічного грошового утримання, підлягає зарахуванню додатково до стажу роботи на посаді судді, періоди роботи на посадах слідчого в органах внутрішніх справ та слідчого прокуратури 14 років 10 місяців 14 днів; період проходження строкової військової служби 3 роки 8 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 1 рік 10 місяців 29 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 2 місяці 26 днів.

Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ефективним способом захисту порушених прав позивача, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 27 травня 2024 року перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) Позивачу, як судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23 травня 2024 року №98, виходячи із загального стажу роботи на посаді судді 42 роки 3 місяці 29 днів (як визначено рішенням Вищої Ради Правосуддя від 14.05.2024), зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди: періоди роботи на посадах слідчого в органах внутрішніх справ та слідчого прокуратури 14 років 10 місяців 14 днів; період проходження строкової військової служби 3 роки 8 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 1 рік 10 місяців 29 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 2 місяці 26 днів.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі №460/9299/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін