Справа № 340/7943/24
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7943/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006)

про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () № 37 від 24.09.2024 «Про перерахунок пенсії» ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () № 37 від 17.10.2024 «Про перерахунок пенсії» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській () відновити з 01.10.2024 основний розмір пенсії від середнього заробітку та відновити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 28.02.2024 року № 37 «Про перерахунок пенсії».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що відповідачем було протиправно винесені рішення №7 від 24.09.2024 та від 17.10.2024 «Про перерахунок пенсії», яким фактично зменшено розмір пенсії позивачки.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог. При цьому зазначив, що за результатом проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 прийнят рішення №7 від 24.09.2024 та від 17.10.2024 року. Рішення прийняті на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством, тому вимоги позивача є безпідставними та не обгрунтованими, та не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

З 01.11.2023, відповідно до рішення ГУ ПФ України в Кіровоградській області №37 від 09.01.2024 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 7 500,03 грн.

Разом із тим, позивачка продовжила працювати.

Наказом ГУ НП в Кіровоградській області № 18 о/с від 12.01.2024 «По особовому складу» у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» з 16.01.2024 року ОСОБА_1 звільнено з посади провідного спеціаліста відділу озброєння управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, у зв`язку з виходом на пенсію.

17.01.2024 позивачка звернулась до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області із заявою про переведення на пенсію на підставі Закону України «Про державну службу», до заяви долучила довідку Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Кіровоградській області № 84/28/05-2024 від 17.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, довідку № 75/28/01-2024 від 16.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), довідку № 74/28/01-2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Видані довідки складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.02.2017 року №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».

За принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в м. Києві 26.01.2024 прийнято рішення № 37 «Про перерахунок пенсії» та переведення позивачки з пенсії за віком на пенсію на підставі Закону України «Про державну службу» № 889; при прийнятті рішення визначено загальний процент розрахункової пенсії від заробітку - 60%. Після перерахунку розмір пенсії склав 33102,05 грн, при цьому було встановлено обмеження максимальним розміром пенсії до виплати в сумі 23 610 грн.

Воднораз, за результатами проведеної перевірки відповідач дійшов висновку, що обчислення розміру пенсії позивачки за нормами Закону України «Про державну службу» № 889 проведено на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які не відповідають вимогам п. 4-1 Порядку № 622 (Додатки 1-3).

За таких умов відповідачем прийнято рішення №37 від 24 вересня 2024 року, на підставі якого ОСОБА_1 з 01.10.2024 перераховано пенсію згідно наданої довідки про складові заробітної плати від 16.01.2024 № 75/28/01-2024, виданої Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області.

Обчислення розміру пенсії проведено виходячи із страхового стажу 42 роки 2 місяці 19 днів, в тому числі 33 роки 5 місяців 21 день стаж державної служби станом на 01.05.2016.

Заробітну плату визначено відповідно до довідки від 16.01.2024 № 75/28/01-2024 (оклад, ранг, вислуга), яка склала 12583,60 грн.

Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.10.2024 склав 7550,16 грн (12583,60 грн х 60 %).

Також відповідачем до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області направлено запит від 16.09.2024 №1100-0306-5/59818, щодо витребування нових довідок згідно з додатками 1-3 до Постанови № 823.

Національною поліцію в Кіровоградській області відповідачу було надано:

- довідку про складові заробітної плати від 07.10.2024 за № 2137/05/28-2024 (оклад, ранг, вислуга (12583,60 грн) (додаток 1 до Постанови № 823) станом на 17.01.2024;

- довідку про інші складові заробітної плати від 07.10.2024 за № 2136/05/28- 2024 (розмір надбавок, премій та інших виплат за період з 01.01.2024 по 16.01.2024 (973,06 грн) (додаток 2 до Постанови № 823).

У зв`язку з чим пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто з 01.10.2024 та прийнято рішення № 37 від 17.10.2024, у якому заробітну плату позивачки визначено відповідно до наданих довідок Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області, яка склала 13556,66 грн (12583,60 грн +973,06 грн).

Розмір пенсії за віком за нормами Закону № 889 ОСОБА_1 з 01.10.2024 склав 8134,00 грн (13556,66 грн х 60 %).

Відтак, Головне управління. керуючись нормами Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб № 622 на підставі наданих довідок з 01.10.2024 призначило позивачці пенсію в розмірі 8134,00 грн.

Враховуючи, що розмір пенсії за віком згідно Закону № 889 станом на 01.10.2024 складає 8134,00 грн і є меншим, ніж розмір пенсії за віком згідно Закону № 1058 8480,13 грн, прийнято рішення перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону № 1058 з 01.10.2024.

Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Чачтина друга статті 19 Конституції України зобов?язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XI.

Вже 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII, пунктом 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так згідно з пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XI визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб, затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).

Згідно із пунктом 4 вказаного Порядку (у редакції на дату виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

2 липня 2024 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» (чинна з 20 липня 2024 року, підлягає застосуванню з 01 січня 2024 року), якою вніс зміни до Постанови №622, зокрема, доповнивши якого пунктами 4-1 та 4-2.

Так, пунктом 4-1 Постанови №622 (зі змінами) визначено, що для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024р. в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:

- посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);

- розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024р. як за повний місяць.

Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.

Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024р. як за повний місяць.

Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024р. у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1;

- розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2;

- середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 із внесеними змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 року здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.

За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 року з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 (далі Постанова №1-3).

Вказаною постановою було затверджено форми наступних довідок:

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як встановлено судом, за результатами розгляду заяви позивачки, з 17.01.2024 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком довічно відповідно до Закону №889 у розмірі 33102,05 грн (23610 грн до виплати, з урахування максимального розміру пенсії). Розмір пенсії було обчислено згідно довідок №84/28/05-2024 від 17.01.2024 та № 74/28/012024 від 16.01.2024.

Так, згідно довідки №84/28/05-2024 від 17.01.2024 за формою, затвердженою Постановою №1-3 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, становили 42856, 49 грн.

Відповідно до довідки № 74/28/012024 від 16.01.2024 складові заробітної плати за грудень 2023 становили 12583,6 грн.

Суд звертає увагу, що постанова №823 набрала чинності з дня її опублікування - 20.07.2024, тобто станом на день видачі довідок №84/28/05-2024 від 17.01.2024 та № 74/28/012024 від 16.01.2024, ще не була чинною та не поширювала свою дію на спірні правовідносини, які виникли 17.01.2024 (дата звернення позивачки із заявою).

У подальшому відповідачем в односторонньому порядку було проведено перерахунок пенсії у зв`язку з прийняттям Постанови №823.

Суд відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з набранням чинності Постановою №823, якою внесено зміни до Порядку №622, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024, в той час, як позивачку було переведено на пенсію державного службовця в січні 2024 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 №580/6509/23 зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.

Суд вказує на те, що пенсія відповідно до Закону №889 ОСОБА_1 призначена з 17.01.2024, тобто до внесення змін до Порядку №622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Суд погоджується з твердженням представника, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 можуть стосуватися лише призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій з урахуванням положень статті 58 Конституції України.

Крім того, Постановою №823 не надано пенсійним органам повноважень на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01.01.2024.

Також, відповідно до пункту 5 Порядку №622 (у редакції Постанови №823) довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII Про державну службу та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Суд також звертає увагу, що абзацом 5 пункту 4 Порядку №622 визначено, що розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Позивач для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889 звернулась у січні 2024 року.

Таким чином, приймаючи рішення про перерахунок пенсії позивачки з 01.10.2024 з урахуванням оновлених довідок відповідач діяв протиправно.

З урахуванням наведеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 37 від 24.09.2024, № 37 від 17.10.2024 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Також слід звернути увагу на приписи статті 245 КАС України, згідно з якими перелік способів захисту порушених прав викладений у цій статті не є вичерпним. Суд може застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява №38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивачки є поновлення правовідносин, що склалися до винесення пенсійним органом протиправних рішень - зобов`язання відповідача відновити з 01.10.2024 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, обчисленої відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №37 від 28.02.2024 року «Про перерахунок пенсії».

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Позивач також просив відшкодувати судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої (правової) допомоги №31/24, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 09 грудня2024 року та квитанції до прибуткового касового ордера №10/24 від 11.11.2024 та 11/24 від 10.12.2024.

За приписами частин 3, 4 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 3 акту прийому передачі до Договору про надання правничої допомоги 31/24 від 11 листопада 2024 року сторони погодились з тим, що розмір гонорару за цим Договором становитиме 5000 грн

Частиною сьомою статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, стаття 134 КАС України забезпечує право особи на правову допомогу, та, разом з тим, запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині п`ятій цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №200/14113/18-а, що в силу частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (зокрема, пункт 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункт 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01).

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд встановив, що заявлені до стягнення витрати позивача на правничу допомогу є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Таким чином, в даному випадку заява представника позивача, з огляду на засади (принципів) адміністративного судочинства, підлягає задоволенню.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 1211, 20 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн) належить розподілити відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачці з бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006) про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 37 від 24.09.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 37 від 17.10.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській поновити з 01.10.2024 року виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, нараховану згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №37 від 28.02.2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211, 20 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК