Справа № 466/11543/24
Суддя: Федорова О. Ф.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 квітня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Волянська Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №591 від 11.11.2024 року, -

встановив:

18.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №591 від 11.11.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.10.2024 року отримав скерування №9979 для стаціонарного обстеження у КНП 1 ТМО м. Львова лікарня Святого Пантелеймона.

01.10.2024 року оформлено направлення №4827/Л на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби.

11.10.2024 року прибув для подальшого медичного огляду до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.11.2024 року отримав військово-обліковий документ за №5 від 31.10.2024 року, в якому зазначено про взяття на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11.11.2024 року звернув увагу, що в телефоні заблоковано застосунок «Резерв плюс». Того ж дня, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування причин блокування. У його присутності складено постанову №591 від 11.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25500 грн.

Із постановою не погоджується, вважає її необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам та порушує норми чинного законодавства.

Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.11.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Труш І.М. підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.1ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що:

Відповідно до копії скерування ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.10.2024 року №9979, громадянина ОСОБА_1 ознайомлено із необхідністю прибути до 11.10.2024 року, для стаціонарного обстеження у КНП 1 ТМО м. Львова лікарня Святого Пантелеймона.

01.10.2024 року ОСОБА_1 оформлено направлення №4827/Л на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби.

Згідно з копією військово-облікового документа №5 від 31.10.2024 року, ОСОБА_1 01.11.2024 року взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії постанови №591 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 11.11.2024 року, встановлено, що громадянин ОСОБА_1 прибув 11.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04.10.2024 року громадянину ОСОБА_1 була направлена повістка рекомендованим листом про необхідність явки 14.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження медичного огляду та уточнення військово-облікових даних, проте ОСОБА_1 не з`явився, причин, які були б поважними не повідомив. Постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 25500 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України, право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірними, що підтверджується Постановою Верховного суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019 року, подібні постанови підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 34 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 року №560 (далі - Постанова), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Відповідно до п.п. 2 п. 41 Постанови, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Згідно з абз. 2 п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Повістку на 14.10.2024 року ОСОБА_1 належним чином не вручено, крім того він не отримав жодного повідомлення від суб`єкта поштового зв`язку про те, що на поштовому відділені перебуває лист (повістка) для позивача.

01.10.2024 року ОСОБА_1 скеровано для стаціонарного обстеження у КНП 1 ТМО м. Львова лікарня Святого Пантелеймона.

01.10.2024 року ОСОБА_1 оформлено направлення №4827/Л на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби.

01.11.2024 року ОСОБА_1 взято на військовий облік, що підтверджується військово-обліковим документом №5 від 31.10.2024 року.

Станом на 01.11.2024 року, ОСОБА_1 пройдено медичний огляд та уточнено-військово облікові дані.

Проте, 11.11.2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено оскаржувану постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене вище, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 було вчинено порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 75 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23- рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в статті 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Як зазначено у пункті 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/13 52/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Так, суду не надано жодних належних доказів, які б свідчили про те, що позивач порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Оскаржувана позивачем постанова винесена відповідачем без належної правової оцінки дій особи, без дослідження усіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права, з порушенням принципів об`єктивності та справедливості.

На переконання суду, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не доведена. Рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, тому постанова №591 від 11.11.2024 року, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Частиною 1 статті 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 90, 139, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, ст. ст. 210-1, 245-247, 251, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 19, 55, 62 Конституції України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №591 від 11.11.2024 року, - задовольнити.

Постанову №591 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 11.11.2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місцепроживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Ф. Федорова