Справа № 300/1338/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/1338/24 пров. № А/857/26199/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі №300/1338/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Скільський І.І., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення 19.09.2024),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.01.2024 №50 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком по Списку №2 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком по Списку №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з дати звернення - 17.01.2024.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач 17.01.2024 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Однак, у призначенні пенсії було відмовлено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.01.2024 №50 з підстав недосягнення, на думку пенсійного органу, пенсійного віку та відсутністю відповідного стажу роботи за Списком № 2. Однак, на думку позивача, у спірному випадку необхідно врахувати рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 за №1-р/2020, яким визначено необхідність застосування статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах. Відтак, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Таким чином, станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії вона досягла відповідного пенсійного віку, встановленого пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здобула необхідний загальний і пільговий страховий стаж, для призначення пенсії за Списком №2, який підтверджується записами трудової книжки та відповідною довідкою, тому відмова в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 є неправомірною. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі №300/1338/24 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.01.2024 №50 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до її пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 01.04.2004 по 15.12.2008, з 14.05.2009 по 04.12.2009, з 11.03.2010 по 17.12.2010, з 18.03.2011 по 02.12.2011, з 14.03.2012 по 30.11.2012, з 14.03.2013 по 08.11.2013на посаді майстра зміни ТОВ «Краматорський шифер» та призначити ОСОБА_1 з 17.01.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що норми Закону № 1788-ХІІ в частині призначення пенсій на пільгових умовах за Списком №1 не підлягають застосуванню, так як, з 11 жовтня 2017 року порядок призначення пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за списком № 1 регулюється Законом №1058-IV. Положення статті 114 Закону № 1058-IV на даний час не змінені, неконституційними не визнавались, є чинними та відповідно підлягають до застосування.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи за Списком № 2 не враховано періоди роботи із шкідливими і важкими умовами праці згідно довідки № 7 від 01.06.2023, оскільки відсутній кутовий штамп підприємства, документ про делегування підпису менеджеру з персоналу. Крім того, відсутня інформація про черговість атестації 20.09.2004 (первинна, повторна).

Таким чином, рішення №50 від 25.01.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 прийнято згідно норм чинного законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.01.2024 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке рішенням від 25.01.2024 №50 позивачу відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зі славшись на положення статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та вказавши, що у позивача наявний вік 54 роки 7 місяців 23 дні, стаж роботи за Списком №2 не розраховано. Також зазначено про те, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи за Списком № 2 не враховано періоди роботи із шкідливими і важкими умовами праці згідно довідки № 7 від 01.06.2023, оскільки відсутній кутовий штамп підприємства, документ про делегування з підпису менеджеру з персоналу. Крім того, відсутня інформація про черговість атестації 20.09.2004 (первинна, повторна).

Уважаючи вищенаведену відмову відповідача протиправною позивач через уповноваженого представника звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Задовольняючи адміністративний позов, суд виходив з того, що ефективним способом захисту порушених прав на пенсійне забезпечення в даному випадку буде, зокрема, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до її пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 01.04.2004 по 15.12.2008, з 14.05.2009 по 04.12.2009, з 11.03.2010 по 17.12.2010, з 18.03.2011 по 02.12.2011, з 14.03.2012 по 30.11.2012, з 14.03.2013 по 08.11.2013 на посаді майстра зміни ТОВ «Краматорський шифер», прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з дати звернення - 17.01.2024. Вказане буде забезпечувати реалізацію, передбаченого у статті 2 КАС України завдання адміністративного судочинства, а саме справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом № 1788-XII та Законом № 1058-ІV.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII (у редакції зі змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі також - Закон № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15):

Визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема статтю 13 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.

Статтю 13 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягає стаття 13 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінка.».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Конституційний Суд України приймаючи вказане рішення, виходив з того, що вказаними положеннями Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років. Конституційний Суд України, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначив, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію. Отже, особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону № 1788-XII у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII. Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Таким чином, стаття 13 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з 23 січня 2020 року при вирішенні питання про призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Тобто, з 23 січня 2020 року при визначенні права на отримання пенсії за вислугу років жінкам, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII, необхідно виходити з того, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, - жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

Натомість, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням від 25.01.2024 №50 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зіславшись на положення статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та вказавши, що у позивача наявний вік 54 роки 7 місяців 23 дні, стаж роботи за Списком №2 не розраховано. Також зазначено про те, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи за Списком № 2 не враховано періоди роботи із шкідливими і важкими умовами праці згідно довідки № 7 від 01.06.2023, оскільки відсутній кутовий штамп підприємства, документ про делегування з підпису менеджеру з персоналу. Крім того, відсутня інформація про черговість атестації 20.09.2004 (первинна, повторна).

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з рахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15), а не Закону № 1058-IV, оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, однак вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах визначено Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637(далі Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом першої інстанції встановлено, що у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них від 01.06.2023 вих. №7 містяться інформація про періоди роботи позивача за професією, що передбачена Списком №2, інформацією про проведення атестації робочих місць, та яка підписана відповідними посадовими особами, а саме директором підприємства, головним бухгалтером, менеджером з персоналу та скріплена печаткою підприємства, а відсутність кутового штампу та відсутність інформації про черговість атестації 20.09.2004 є формальністю, та не може слугувати відмовою у зарахуванні відповідного стажу зазначеного у цій довідці.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них від 01.06.2023 вих. №7(а.с.20) у позивача наявний пільговий стаж за Списком №2 8 років 1 місяць11 днів (що є більше половини необхідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці),у зв`язку із чим її пенсійний вік зменшується згідно вимог п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи, тобто на 4 роки. Відповідно, ОСОБА_1 , має право на призначення пенсії у віці, в цьому випадку, зменшеному на 4 роки за той вік, що визначений у ст. 12 №1788-XII (55 років) тобто при досягнені 51 річного віку.

Згідно наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 виданого 13.05.1996, позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже на момент звернення із заявою від 17.01.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 досягла 51 річного віку (вік 54 роки 7 місяців 19 днів).

Відтак, зважаючи на правове врегулювання спірних правовідносин, яке визначено рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) від 23.01.2020, позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах з 51 року.

Оскільки позивач досягла 54 роки, має загальний страховий стаж 34 роки 7 місяців 19 днів, з врахуванням додаткових років; пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 - 8 років 1 місяць 11 днів, то суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) від 23.01.2020.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.

Як уже зазначалося судом, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є не досягнення ОСОБА_1 55-ти річного віку та відсутність стажу роботи за Списком №2, так як у довідці № 7 від 01.06.2023, відсутній кутовий штамп підприємства, документ про делегування з підпису менеджеру з персоналу. Крім того, відсутня інформація про черговість атестації 20.09.2004 (первинна, повторна).

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача і вона повинна братись до уваги в якості первинного джерела інформації про пільговий стаж позивача.

Колегія суддів вважає за потрібне звернути увагу апелянта на те, що періоди які зазначені у довідці №7 від 01.06.2023 підтверджуються записами трудової книжки НОМЕР_2 від 24.04.1988.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним способом захисту порушених прав на пенсійне забезпечення в даному випадку буде, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до її пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 01.04.2004 по 15.12.2008, з 14.05.2009 по 04.12.2009, з 11.03.2010 по 17.12.2010, з 18.03.2011 по 02.12.2011, з 14.03.2012 по 30.11.2012, з 14.03.2013 по 08.11.2013 на посаді майстра зміни ТОВ «Краматорський шифер», прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з дати звернення - 17.01.2024.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі №300/1338/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін