Справа № 826/8217/17
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2025 рокум. ДніпроСправа № 826/8217/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Качанка О.М., суддів: Кисіля С.В., Секірської А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» до Національного банку України про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (далі також - позивач, товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі також - Нацкомфінпослуг), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 15 червня 2017 року № 683/1017/13-4/14/П.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірна постанова прийнята на підставі акту про правопорушення, вчинені Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на ринку фінансових послуг від 25.05.2017 № 1017/13-4/14.

Підставою для складання вказаного акту є невиконання позивачем розпорядження від 20.04.2017 № 1168 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (далі - розпорядження № 1168).

На думку позивача, не наводячи підстав відмови у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи до ухвалення судом рішення про скасування вказаного розпорядження, відповідач безпідставно відмовив у зупиненні розгляду справи та прийняв спірну постанову, відповідно до якої застосував штрафну санкцію у розмірі 1700,00 грн.

Між тим, відповідач здійснив позапланову перевірку за відсутності підстав її проведення, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала заперечення на адміністративний позов від 22.11.2017 № 11/2-155/з, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

20.04.2017 Нацкомфінпослуг видано розпорядження № 1168, за змістом якого, до Нацкомфінпослуг надійшло звернення ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 від 06.03.2017 (вх. № 1075/9 від 09.03.2017) щодо невиконання товариством зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.03.2016 № АЕ/8462416 (далі - Договір) та порушення товариством вимог законодавства про фінансові послуги.

У зверненні порушувалося питання щодо невиплати товариством страхового відшкодування.

З метою належного розгляду питань, порушених у вказаному зверненні, Нацкомфінпослуг надіслано вимогу щодо отримання від товариства інформації та відповідних документів.

За результатами розгляду документів, наданих товариством, встановлено, що 29.11.2016 за участю забезпеченого за договором страхування транспортного засобу сталася дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

Цього ж дня до товариства ОСОБА_2 подано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та всі документи, передбачені статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідні для прийняття товариством рішення.

Відповідно до інформації та документів, отриманих на вимогу Нацкомфінпослуг, товариством прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 .

Відмову у виплаті страхового відшкодування аргументовано тим, що під час розслідування заявленої ДТП, працівниками товариства з`ясовано, що якби ОСОБА_2 на автомобілі Skoda, рухався на мигаюче зелене світло світлофора, то у автомобіля ВАЗ 21063 повинно горіти червоне світло світлофора, а не жовте. Якби автомобіль ВАЗ 21063 рухався на жовте світло світлофора, то у автомобіля Skoda має горіти червоне з жовтим світлом світлофора, а не мигаюче зелене світло. Отже, надана інформація щодо руху автомобілів під час ДТП не відповідає дійсності, у зв`язку з чим, цивільно-правова відповідальність за договором не настала та у товариства відсутні підстави для здійснення страхового відшкодування. Водночас, товариством не надано до Нацкомфінпослуг документів, які б обґрунтовували вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, яка мала місце 29.11.2016. Враховуючи вищевикладене, рішення товариства про відмову у виплаті страхового відшкодування є невмотивованим.

На думку Нацкомфінпослуг, товариством порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме: абзаців першого - третього пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невиконання страховиком обов`язку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, прийняла розпорядження від 20.04.2017 № 1168 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», яким зобов`язала товариство усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 16.05.2017 включно.

22.05.2017 Нацкомфінпослуг складено акт № 1017/13-4/14, яким встановлено порушення пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424.

15.06.2017 Нацкомфінпослуг на підставі вказаного акту прийнято постанову про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені товариством на ринках фінансових послуг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2017 зупинено провадження у справі № 826/8217/17 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 826/6252/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2020 поновлено провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

На виконання приписів пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» адміністративну справу № 826/8217/17 передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 прийнято справу до провадження, здійснено заміну відповідача у справі - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на процесуального правонаступника - Національний банк України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ідентифікаційний код 00032106); вирішено справу розглядати колегією суддів у складі трьох суддів за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження); розгляд справи розпочато спочатку.

14.02.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому останній вказує на те, що Національний банк України заперечує проти адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» та підтримує правову позицію, що викладена Нацкомфінпослуг у запереченнях на адміністративний позов від 22.11.2017 № 11/2-155/з, який наявний у матеріалах даної справи.

Додатково звернуто увагу на те, що підставою для винесення Нацкомфінпослуг спірної постанови було невиконання позивачем розпорядження від 20.04.2017 № 1168. Не погоджуючись зі змістом вказаного розпорядження, позивач оскаржив його в судовому порядку в рамках справи № 826/6252/17.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 826/6252/17 у задоволенні позову товариству було відмовлено повністю. Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судове рішення у справі № 826/6252/17 набрало законної сили 13.12.2019.

Тому, враховуючи що розпорядження № 1168 було визнано законним та чинним, відсутні підстави для його невиконання позивачем.

Отже, на думку представника відповідача, позивач зобов`язаний був у повному обсязі виконати вимоги щодо усунення порушень вимог чинного на той момент законодавства у сфері ринків фінансових послуг, встановлених розпорядженням № 1168.

Національний банк України вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Інших заяв по суті від учасників справи до Луганського окружного адміністративного суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів встановила таке.

25 травня 2017 року Нацкомфінпослуг складено акт № 1017/13-4/14 про правопорушення, вчинені Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на ринку фінансових послуг.

Згідно з вказаним актом, товариством порушено вимоги законодавства про фінансові послуги, а саме пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424.

15 червня 2017 року Нацкомфінпослуг прийнято постанову № 683/1017/13-4/14/П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, якою застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 1700,00 грн.

Підставою для застосування до позивача штрафної санкції у визначеній сумі стало не надання позивачем до Нацкомфінпослуг підтверджуючих документів щодо виконання вимог розпорядження від 20 квітня 2017 року № 1168 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», яким позивачу приписано усунути порушення законодавства про фінансові послуги, що зазначені в даному розпорядженні, в термін включно до 16 травня 2017 року.

Відповідно до розпорядження № 1168, до Нацкомфінпослуг надійшло звернення ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 06.03.2017 (вх. № 1075/9 від 09.03.2017) щодо невиконання товариством зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.03.2016 № АЕ/8462415 та порушення товариством вимог законодавства про фінансові послуги.

З метою належного розгляду питань, порушених у зверненні, Нацкомфінпослуг надіслано вимогу щодо отримання від товариства інформації та документів.

За результатами розгляду документів, наданих товариством на вимогу Нацкомфінпослуг встановлено, що 29.11.2016 за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21063 сталася подія, що має ознаки страхового випадку, в результаті якої пошкоджено транспортний засіб Skoda.

Цього ж дня до товариства ОСОБА_2 подано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та всі документи, передбачені статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідні для прийняття товариством вмотивованого рішення.

Відповідно до інформації та документів, отриманих на вимогу Нацкомфінпослуг, товариством прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_2 .

Водночас, товариством не надано до Нацкомфінпослуг документів, які б обґрунтовували вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, яка мала місце 29.11.2016.

Таким чином, як зазначено у розпорядженні № 1168, товариством порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме: абзаців першого - третього пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невиконання страховиком обов`язку протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

До Нацкомфінпослуг листом від 15.05.2017 № 1337 товариством надано інформацію, проте викладене у листі не підтверджувало виконання вимог розпорядження № 1168.

Враховуючи чинність розпорядження № 1168 та не отримання від товариства документів щодо виконання вимог вказаного розпорядження, 15 червня 2017 року Нацкомфінпослуг прийнято оскаржувану постанову.

Колегією суддів також встановлено, що не погоджуючись з розпорядженням № 1168, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 826/6252/17 у задоволенні позову ПрАТ «АСК «ОМЕГА» відмовлено повністю. Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судове рішення у справі № 826/6252/17 набрало законної сили 13.12.2019.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги позивача та доводи відповідача, колегія суддів керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 2, 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення № 1070), Нацкомфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Нацкомфінпослуг є, зокрема, здійснення, в межах своїх повноважень, державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері, а також захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Відповідно до пп. 17, 36 п. 4 Положення № 1070 Нацкомфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань проводить у межах своїх повноважень самостійно або разом з іншими уповноваженими органами виїзні та безвиїзні перевірки діяльності фінансових установ.

Нацкомфінпослуг для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право проводити перевірки, в тому числі тематичні та зустрічні, щодо правильності застосування страховиками законодавства про страхову діяльність і достовірності їх звітності за показниками, що характеризують виконання договорів страхування (пп. 17 п. 6 Положення № 1070).

Спеціальним законом, релевантним до спірних правовідносин в даній справі є Закон України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 № 2664-ІІІ (далі - Закон № 2664).

При дослідження правомірності оскаржуваного рішення Нацкомфінпослуг, як суб`єкта владних повноважень, колегія суддів застосовує законодавство, яке було чинним при винесенні оскаржуваних рішень і яке, відповідно, було обов`язковим для виконання відповідачем.

Відповідно до ст. 39 Закону України № 2664, в редакції від 01.01.2017, чинної станом на час прийняття спірної постанови, - у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Діяльність первісного заявленого відповідача станом на час винесення оскаржуваної постанови та звернення до суду регулювалась чинним на той час Положенням «Про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги», затвердженим розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 за № 2319 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424 (далі - Положення № 2319).

Згідно з пунктом 1.7 розділу І Положенням № 2319 рішення у справі про правопорушення повинно бути законним та обґрунтованим. Рішення повинно ґрунтуватися лише на тих доказах, які були досліджені під час розгляду справи про правопорушення. Доказами в справі про правопорушення є будь-які фактичні дані, отримані в установленому законом порядку, що свідчать про наявність чи відсутність порушення законодавства про фінансові послуги, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами пунктів 1.11, 4.2 Положення № 2319 було встановлено, що посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення. Виявлені посадовими особами Нацкомфінпослуг факти порушення законодавства про фінансові послуги викладаються в акті про правопорушення із зазначенням доказів (документів, даних та інформації), що підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги, та з посиланням на відповідну норму закону та/або іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до п. 2.1 Положення № 2319, Нацкомфінпослуг може застосовувати зокрема такі заходи впливу: 1) зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення; 2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3) накладати штрафи в розмірах, передбачених ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; 4) тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринку фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; 9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам суб`єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Рішення про зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг. Метою застосування даного заходу впливу є усунення особою у визначений у розпорядженні (приписі) строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги (п. 2.2 Положення № 2319).

Згідно з пунктом 5.9 розділу V Положення № 2319, рішення про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання особами. У разі невиконання особами рішень про застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг вживає заходів щодо виконання рішень у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону № 2664, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за: 1) провадження діяльності на ринках фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації - у розмірі від 1000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 3) ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведених норм слідує, що у разі ухилення від виконання розпорядження Нацкомфінпослуг, може бути застосовано захід впливу у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із невиконанням вимог розпорядження від 20.04.2017 № 1168, Нацкомфінпослуг винесено постанову від 15 червня 2017 року № 683/1017/13-4/14/П, яким до позивача застосовано штрафну санкцію (штраф) у розмірі 1700,00 грн.

Як мовилось вище, підставою для застосування до позивача штрафної санкції у означеній сумі стало не надання останнім до Нацкомфінпослуг підтверджуючих документів щодо виконання вимог вказаного розпорядження від 20.04.2017 № 1168, яким позивачу приписано усунути порушення законодавства про фінансові послуги, що зазначені в даному розпорядженні, в термін включно до 16 травня 2017 року.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що не наводячи підстав відмови у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи до ухвалення судом рішення про скасування вказаного розпорядження, відповідач безпідставно відмовив у зупиненні розгляду справи та прийняв спірну постанову. Між тим, на його думку, відповідач здійснив позапланову перевірку за відсутності підстав її проведення.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що право на проведення перевірки, як вказувалось вище визначено нормами Положення № 1070.

Розпорядженням від 20.04.2017 № 1168 зобов`язано позивача усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 16.05.2017 включно.

Приписами пунктів 1.11, 4.2 Положення № 2319 встановлено право посадових осіб Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складати акт про правопорушення.

При цьому, невиконання вказаного вище розпорядження встановлено актом від 25.05.2017 № 1017/13-4/14.

Отже, дії Нацкомфінпослуг щодо застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг у спірних правовідносинах узгоджуються з приписами Закону № 2664.

Між тим, суд не вбачає порушень законодавства у не зупиненні розгляду справи щодо вчинених позивачем порушень на ринку фінансових послуг, оскільки такого обов`язку нормами законодавства не передбачено.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи не спростовується та обставина, що позивачем порушено вимоги законодавства про фінансові послуги, а саме пункту 5.9 розділу V Положення № 2319.

Колегія суддів при вирішенні спору також враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 826/6252/17 у задоволенні позову ПрАТ «АСК «ОМЕГА» про визнання протиправним та скасування розпорядження від 20.04.2017 № 1168 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», відмовлено повністю. Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судове рішення у справі № 826/6252/17 набрало законної сили 13.12.2019.

За викладених вище обставин колегія суддів вважає, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін колегія суддів вважає, що ключові аргументи доводів та міркувань учасників процесу отримали достатню оцінку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України у випадку відмови в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Відповідачем вимог щодо відшкодування йому судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи не заявлено.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 33, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (ідентифікаційний код 21626809, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 13, секція 1, офіс 3) до Національного банку України (ідентифікаційний код 00032106, місцезнаходження: м. Київ, вул. Інститутська, 9) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.М. Качанок
Суддя Суддя С.В. Кисіль А.Г. Секірська