Справа № 480/2090/23
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2025 року

м. Київ

справа №480/2090/23

адміністративне провадження № К/990/12613/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №480/2090/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, за участю третьої особи - Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення різниці у грошовому забезпеченні, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, за участю третьої особи - Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 22 лютого 2023 року №171 в частині застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді звільнення з посади старшого оперуповноваженого сектору з розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору з розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області різницю у грошовому забезпеченні ОСОБА_1 за посадою, яку він займав до звільнення, та яку займав після звільнення;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо ненарахування та невиплати старшому оперуповноваженому сектору з розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 додаткової винагороди за січень 2023 року та за лютий 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити старшому оперуповноваженому сектору з розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за січень 2023 року та за лютий 2023 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 22 лютого 2023 року №171 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади старшого оперуповноваженого сектору з розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні в розмірі 3432,63 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

25 червня 2024 року представник позивача звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 20000,00 грн.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено:

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 20000,00 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково:

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою у розмірі 5 000,00 грн;

- в іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №480/2090/23 повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України

25 березня 2025 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №480/2090/23.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:

- якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143);

- у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143);

- якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

У таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Отже, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за скаргою на додаткове рішення, вирішальним є питання можливості касаційного оскарження рішення по суті спору.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України в редакції, чинній на час подання цієї касаційної скарги, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

З огляду на наведені вище норми законодавства, зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет доказування у даній справі, суб`єктний склад її учасників, а також з огляду на неналежність зазначеної справи до категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, ця справа є справою незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що додаткова постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у цій справі з моменту її ухвалення стала невід`ємною частиною основного судового рішення, ухваленого у справі незначної складності, а скаржником не обґрунтовано виключного випадку, який допускає можливість касаційного перегляду судового рішення, ухваленого у справі незначної складності, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити.

Суд також звертає увагу на те, що ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі №480/2090/23.

Керуючись статтями 252, 328, 333, КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №480/2090/23.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович