Справа № 946/10148/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 946/10148/24
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Ізмаїл;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

13.02.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта Нагнибіда О.М.

представника позивача Зінов`єв О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

скасувати постанову Серії ЕНА №3639959 від 10.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.12.2024 року о 20:22:39 в м. Ізмаїл по вул. Чернишевського (Гетьмана Мазепи), 16, позивачка керувала транспортним засобом із ввімкненими фарами ближнього світла в темну пору доби, тому не допустила порушень вимог підпункту «а» пункту 19.1 Правил дорожнього руху. Посилаючись на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, просить скасувати постанову поліцейського та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено.

Суд скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3639959 від 10 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн., закрив справу про адміністративне правопорушення.

Стягнув з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем докази не підтверджують факт керування позивачкою 10.12.2024 року о 20:22:39 год. в м. Ізмаїлі, вул. Гетьмана Мазепи (Чернишевського), 16, транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби. Таким чином, відповідач не довів наявність у діях позивачки складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, та правомірність і обґрунтованість свого рішення про накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що факт порушення позивачкою Правил дорожнього руху підтверджується відео доказами, одержаними на місці вчинення правопорушення. Наполягаючи на тому, що під час притягнення водія до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення поліцейський діяв обґрунтовано та у відповідності до чинного законодавства, апелянт вказує на правомірність оспорюваної постанови та відсутність підстав для її скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. Заперечуючи проти обґрунтованості доводів та вимог апелянта, позивачка зазначає, що зібрані відповідачем докази фіксують події під час повороту автомобіля з вулиці Івана Франка на проспект Миру у місті Ізмаїлі, а тому не доводять факт керування позивачкою автомобілем без ввімкнення фар ближнього світла в темну пору доби по вулиці Гетьмана Мазепи (Чернишевського), 16 у місті Ізмаїлі.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 10.12.2024 року о 20:31:54 інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Юденко А.В. винесено постанову ЕНА №3639959 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зазначеною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу у розмірі 510 грн. за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, 10:12:2024 року о 20:22:39 ОСОБА_4 керувала транспортним засобом HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гетьмана Мазепи (Чернишевського), 16 в місті Ізмаїлі, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила вимоги підпункту «а» пункту 19.1 Правил дорожнього руху.

У постанові також міститься посилання на відеозаписи з портативного відеореєстратора за №471204 щодо факту виявленого правопорушення.

Не погоджуючись із постановою поліцейського, позивачка звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (пункти 1.1, 1.9 Правил).

Згідно із пунктом 1.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За визначеннями, наведеним у пункті 1.10 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306, денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби; темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця.

Відповідно до пункту 2.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, у тому числі, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Пунктом 19.1. Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла (підпункт «а»).

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід враховувати, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Одночасно, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Також, виходячи з обставин справи, позивачка заперечує вчинення нею порушення Правил дорожнього руху та правомірність накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, що в силу приписів частини 2 статті 77 КАС України зобов`язує відповідача довести правомірність свого рішення та дій і обґрунтованість адміністративного стягнення.

Так, згідно наданих відеофайлів та як не заперечується відповідачем, автомобіль HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , 10.12.2024 року о 20:17:30 здійснює маневр повороту направо з вул. Івана Франко на пр. Миру в сторону вул. Клушина в м. Ізмаїл. Також з згідно відеофайлу, поліцейське авто здійснило розворот і поїхало за автомобілем HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Миру далі по вул. Білгород - Дністровській. Автомобіль HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Білгород Дністровській, здійснив поворот ліворуч та був зупинений поліцейським в м. Ізмаїлі по вул. Гетьмана Мазепи (Чернишевського).

Відео з портативного відеореєстратора не містить даних, а саме доказів керування позивачкою 10.12.2024 року о 20:22:39 в м. Ізмаїлі, вул. Гетьмана Мазепи (Чернишевського), 16, транспортним засобом HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Суд першої інстанції надав правильну правову оцінку доводам відповідача про те, що порівняння Стоп-кадра 1 (знаходження автомобіля на вул. І. Франка) та Стоп-кадра 2 (знаходження автомобіля на вул. Гетьмана Мазепи (Чернишевського)) підтверджує, як на Стоп-кадрі 1 крайні фари, які відповідають за ближне/дальне світло не працюють, а на Стоп-кадрі 2, де автомобіль позивача вже стоїть, після зупинки працівниками поліції у якого ввімкнені крайні фари ближнього світла.

За результатом аналізу наведених доводів суд першої інстанції правильно визначив, що Стоп-кадр 1, зроблений під час повороту автомобіля з вул. Івана Франко на пр. Миру в напрямку вул. Клушина, не є доказом керування позивачкою автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби по вул. Гетьмана Мазепи (Чернишевського), 16.

Слід враховувати, що позивачка була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто володіла повними правами на участь у розгляді справи, у тому числі правом на надання пояснень, правом заявляти клопотання тощо. Позивачка володіла обставинами правопорушення та скористалась правовою допомогою через засоби телефонного зв`язку.

Однак факт порушення позивачкою вимог підпункту «а» пункту 19.1 Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гетьмана Мазепи (Чернишевського), 16 в місті Ізмаїлі, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, не зафіксований.

Таким чином, висновки відповідача, зафіксовані у постанові, про наявність у діях позивачки не знаходить свого обґрунтованого підтвердження.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не доведено факт вчинення водієм правопорушення та обґрунтованість і правомірність адміністративного стягнення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оспорюваної постанови.

З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 03.04.2025 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв