Справа № 201/11826/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 201/11826/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2024р. в адміністративній справі №201/11826/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Державної служби України з безпеки на транспорті Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та визнання протиправними та скасування постанов про відкриття провадження,-
ВСТАНОВИВ:

24.09.20224р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та визнання протиправними та скасування постанов про відкриття провадження /а.с. 1-4/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2024р. позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та визнання протиправними та скасування постанов про відкриття провадження залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с. 16-17/.

Позивачем у встановлений судом строк на виконання вимог ухвали суду від 30.09.2024р. було усунено недоліки позовної заяви /а.с. 33/ і ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №201/11826/24 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи /а.с. 34-35/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що їй 19.09.2024р. стало відомо про те, що її рахунки у банку заблоковані, підставою для блокування стала постанова винесена державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні ВП №76037907, яке відкрито для виконання постанови АА№00020681 від 17.07.2024р. Державної служби України з безпеки на транспорті. Звернувшись до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) дізналася про те, що 17.07.2024р. відносно неї було винесено постанову серії АА №00020681, якою її за вчинене правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн., а також 22.07.2024р. відносно неї було винесено постанову серії та постанови АА№00020806, якою її за вчинене правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн., але позивач вважає ці постанови необґрунтованими та такими що складені з порушеннями вимог КУпАП, оскільки зафіксувавши факт порушення, відповідальна особа відповідача не виконала необхідні дії для інформування відповідальної особи про порушення, зафіксоване в автоматичному режимі, не відстежила стан проходження рекомендованих листів з повідомленням про вручення з постановами про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, а тому позивач просила суд визнати протиправними та скасувати постанови відповідача серії АА№00020681 від 17.07.2024р. та серії АА№00020806 від 22.07.2024р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 132-1 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2024р. у справі №201/11826/24 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та визнання протиправними та скасування постанов про відкриття провадження відмовлено (суддя Куць О.О.) / а.с. 128-134/.

Позивач ОСОБА_1 , не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 21.02.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.

У апеляційній скарзі, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 17.12.2024р. та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025р. у справі №201/11826/24 поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2024р. у справі №201/11826/24, витребувано у суду першої інстанції матеріали справи №201/11826/24, які надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 04.03.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.03.2025р. справу №201/11826/24 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 25.03.2025р., про що судом апеляційної інстанції було належним чином повідомлено учасників справи.

Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 17.12.2025р. у даній справі залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 позивачу у справі, очолює ТОВ «ТК Січеслав», якому належить на праві власності автомобіль «DAF XF 510 FAR», державний номерний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 /а.с.7/. 17.07.2024р. старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Конаревою В.В. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00020681, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень /а.с. 6/.

Відповідно до вказаної постанови, 28.06.2024 о 1 год. 18 хв., за адресою Н-31, км122 + 000 Полтавська область, зафіксовано транспортний засіб «DAF XF 510 FAR» держномер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,183% (0,596 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5, за що передбачена відповідальність за ч. 2ст. 132-1 КУпАП.

На постанові серії АА №00020681 міститься штрих-код поштового відправлення 353 /а.с. 82,83/, відповідно до якого ця постанова відправлена позивачу 18.07.2024р. за адресою м. Дніпро, пр. Героїв, 45, кв.301, але поштове відправлення повернулося до Державної служби України з безпеки на транспорті з довідкою оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» про причини повернення: «адресат відсутній» /а.с.87/.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 22.07.2024р. старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00020806, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень /а.с. 94/.

Відповідно до вказаної постанови, 04.07.2024 о 18 год. 33 хв., за адресою Н-07, км291 + 793 Сумська область, зафіксовано транспортний засіб ««DAF XF 510 FAR», держномер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,739% (0,89 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, яка набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення відповідно до ст. 291 КУпАП.

На постанові серії АА №00020806 міститься штрих-код поштового відправлення 874 /а.с. 95/, відповідно до якого ця постанова відправлена позивачу 22.07.2024р. /а.с. 94,95/ але поштове відправлення повернулося до Державної служби України з безпеки на транспорті з довідкою оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» про причини повернення: «адресат відсутній» /а.с.90/.

І саме вищезазначені постанови відповідача є предметом оскарження у цій справі, оскільки позивач вважає їх протиправними та такими, що винесені з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною 2 ст.132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Згідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.7 ст.258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувані постанови направлено на поштову адресу позивача у встановлений законом триденний строк після їх винесення та поштові відправлення не було вручено у зв`язку з закінченням терміну зберігання, відповідно до закону днем отримання постанов вважається день їх повернення до Державної служби України з безпеки на транспорті, отже, колегія суддів вважає, що відповідачем належним чином повідомлені позивача.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623).

Згідно з п. 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174).

Оскаржуваною в межах спірних правовідносин постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме навантаження на одиничну вісь транспортного засобу.

Вказане правопорушення зафіксовано за допомогою вимірювального обладнання автоматичного пункту ваго-габаритного контролю за допомогою технічного засобу WIM8,WAGA- WIM35 та WIM71,WAGA- WIM40.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність всієї необхідної інформації в постанові про адміністративне правопорушення, оскільки з копії цієї постанови вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018р. у справі №760/2846/17 та від 14.02.2018р. по справі № 536/583/17.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відповідачем на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зміст оскаржуваних постанов відображає склад адміністративних правопорушень, а вимоги до змісту постанов, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 дотримано.

Щодо доводів позивача, як позовній заяві так і в апеляційній скарзі про те, що оскаржувані постанови є протиправними з тих підстав, що відповідачем помилково направлено копії оскаржуваних постанов на невірну адресу, а після повернення конверту з відміткою про невручення відповідачем безпідставно визначено дату набрання її законної сили, збільшено суму штрафу та направлено для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби, колегія судді вважає, що такі доводи скаржника не спростовують саму наявність адміністративного правопорушення та вчинення його позивачем і факт правопорушення позивачем не оскаржується та не спростовується.

Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності прийняті відповідачем у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, на підставі належних доказів вчинення такого правопорушення та встановлення всіх об`єктивних обставині і постанови недоліків щодо форми та змісту не маєють.

Направлення відповідачем копії постанови за помилковою адресою, як і визначення дати набрання постановою законної сили, не звільняє суб`єкта від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Позивачем ні суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів на спростування самих подій правопорушень та/або відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Щодо посилань позивача на протиправність дій повноважених осіб Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації систем порушень щодо визначення дати набрання законної сили спірної постанови та направлення її до примусового виконання, апеляційний колегія суддів вважає, зазначити наступне.

Положення статті 283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на вищезазначене оскаржувані постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі серії серії АА№00020681 від 17.07.2024р. та серії АА№00020806 від 22.07.2024р. не мають недоліків щодо форми та змісту, винесені уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачених ст.143 КУпАП щодо направлення постанови, отримання доказів її вручення та направлення її до примусового виконання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що спірні постанови у справі про адміністративне правопорушення містять усі передбачені законодавством відомості, винесені відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 17.12.2024р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2024р. у справі №201/11826/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 04.04.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов