Справа № 343/2620/24
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2620/24
Провадження №: 2-а/343/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

суддi Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу № 343/2620/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕНА № 3599104 від 04.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

12 грудня 2024 року на адресу суду поступила вказана вище позовна заява, в якій позивач просить постанову серії ЕНА № 3599104 від 04.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором СРПП ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Костецьким Р.І., скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.12.2024 працівник поліції - інспектор ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Костецький Р.І. виніс постанову серії ЕНА № 3599104 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Підставою винесення постанови є: "керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на т/з, поліса страхування".

Однак він зазначеного у постанові правопорушення не вчиняв, правил дорожнього руху України не порушував, оскільки був пасажиром автомобіля. Жодним доказом наявність адміністративного правопорушення в його діях встановлена не була. При розгляді справи відносно нього інспектор поліції не дотримався процедури розгляду справи, не роз`яснив йому прав та не забезпечив можливості їх реалізації. Йому не надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки він не був присутній при її складенні. Також при розгляді справи не були з`ясовані обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність, чи винен він у вчиненні даного правопорушення, чи підлягає адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області - в системі "Електронний суд" сформував відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Свою позицію мотивує тим, що з матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що 04.12.2024 в ході патрулювання та виконання службових обов`язків поліцейський СРПП відділення № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано- Франківській області Костецький С.І. виявив автомобіль марки "Opel Corsa", н.з. НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , який рухався дорогою по вул. Шевченка, 3 в с. Гошів. Зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте позивач на вимогу поліцейського не недав можливість прочитати та зафіксувати дані посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, поліс цивільного правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 та 2.1 ПДР України.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, який долучений до відзиву, на якому чітко прослідковується, що позивач як водій транспортного засобу залишив місце зупинки, проігнорувавши вимоги працівників поліції.

Таким чином, дії поліцейського щодо винесення постанови є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству України. Доводи ж позивача, які викладенні у його позовній заяві щодо недотримання поліцейським процедури розгляду справи та не роз`яснення позивачу його процесуальних прав, є абсурдними, оскільки, як наголошувалось вище, ОСОБА_1 не виконував вимоги працівників поліції залишатись на місці події, а покинув транспортний засіб і пішов у невідомому напрямку. При цьому позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що складено відповідні адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Йому були роз`яснені його права як громадянина України, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та, відповідно до вимог ст. 278, 279 КУпАП, розглянуто справу та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3599104 від 04.12.2024 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді 425 грн штрафу. Розглядаючи справу, поліцейський з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню, та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

В судове засідання після дослідження доказів та допиту свідка позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Воробець Р.М. не з`явилися, останній позав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а розгляд справи закінчувати в їх відсутності.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області - в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом доставлення повістки до електронного кабінету юридичної особи. Від нього надійшов відзив на позовну заяву, зміст якого описано вище.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

12 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Згідно з ухвалою від 13.12.2024, суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду.

23 грудня 2024 року представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи.

30 грудня 2024 року предстаник відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у системі "Електронний суд" сформував відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 02.01.2025 суд за клопотанням представника позивача оголосив перерву, надавши можливість ознайомитися з відзивом на позов.

20 січня 2025 року представник позивача подав клопотання про відкладення судового засідання.

В судовому засіданні 17.03.2025 суд допитав свідка ОСОБА_2 та за клопотанням сторони позивача в судовому засіданні оголосив перерву.

04 квтіня 2025 року представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:

у постанові серії ЕНА № 3599104 від 04.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена відносно ОСОБА_1 , вказано, що: "03.12.2024 о 00:41 в с. Гошів по вул. Шевченка, 3 не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському почитати та зафіксувати дані посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєтрацію на транспортний засіб, поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 та 2.1 ПДР України". ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с. 4).

Позивач не погоджується з винесеною постановою, вказуючи, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він не був водієм транспортного засобу, а був пасажиром. На підтвердження своєї позиції просив допитати свідка ОСОБА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є двоюрідним братом позивача, показав що він 04.12.2024 їхав на автомобіль марки "Opel Corsa", н.з. НОМЕР_1 . Це транспортний засіб товариша, який вони мали намір передати ЗСУ, документів на нього нема. В м. Болехів він підібрав ОСОБА_1 , який просив підвезти його додому. По дорозі в с. Гошів він (свідок) вдарився у колесо причіпа вантажівки, яка виїхала з другорядної дороги та перегородила дорогу. Після удару з автомобіля першим вийшов позивач та почав сваритися з водієм вантажівки. Останній визнавав свою провину, тому ОСОБА_1 , який був з ним знайомий та більше розбирається в таких справах, залишився на місці події, щоб вирішити певні питання. Він ж в цей час поїхав із знайомим ОСОБА_3 додому, тому що йому стало погано від удару. Оскільки водій вантажівки визнавав свою провину, а автомобіль, яким він керував не підлягав ремонту, однак вони всі питання врегулювали на місці, він без жодного сумніву залишив місце ДТП, так як вважав, що до нього не буде жодних питань.

Натомість на підтвердження правомірності винесеної постанови представник відповідача подав до суду разом з відзивом на позовну заяву диск CD-R 700MB/80 min з відеозаписами (а.с. 26). Так, на відеозаписі 2-2-е3еf5d40-c690... 03.12.2024 о 23:04 зафіксовано як ОСОБА_4 сперечається з приводу того, що хтось на нього наговорює. На відеозаписі 2-2-eba23b10-c691... 03.12.2024 зафіксовано як ОСОБА_4 продовжує сперечатися, вказуючи що не він має обирати швидкість руху, що він братові казав їхати повільно... Поліцейський роз`яснює йому, що поступило повідомлення про ДТП та водій вантажівки Штумф вказує, що він ( ОСОБА_4 ) перебував за кермом, що останній заперечує, зазначаючи: "Як він може пояснювати (нецензурна лексика) він вийшов з кабіни (нецензурна лексика)...я не був за рульом..." (23:10:29). Працівник поліції запитує ОСОБА_4 , чи буде він проходити огляд на факт вживання алкоголю, від чого останній відмовляється, вказуючи, що він не був за кермом (23:10:33). Поліцейський вказує, що на автомобілі розбите вітрове скло і в нього на чолі є ознаки того, що він вдарився, тому він пропонує йому пройти тест на факт вживання алкоголю чи проїхати в медичний заклад для прохоження такого. ОСОБА_4 йде, а в цей час поліцейський повідомляє, що відносно нього буде складено протокол за ст. 124, 130 КУпАП, а також роз`яснює йому зміст ст. 268 КУпАП (право на адвоката, подавати докази). Поліцейський вказує на можливість бути присутнім при складені протоколів, проте ОСОБА_4 продовжує йти. Працівник поліції повертається на місце події, де оформляє адмінматеріали. Особу ОСОБА_4 з`ясовує по службовому планшеті та просить іншого поліцейського зателефонувати до ОСОБА_5 , що з`ясувати його дані, а тоді й сам до когось телефонує з приводу цього.

Таким чином між сторонами виник спір відносно підставності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Оцінка суду:

вивчивши письмові заяви сторін та дослідивши докази, надані сторонами, заслухавши свідка, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як убачається з положень ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідач на обгрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови надав відзив на позов та відеозапис. Згідно з його позицією, позивачу поставлено у провину те, що він, керуючи транспортним засобом не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському почитати та зафіксувати дані посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєтрацію на транспортний засіб, поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 та 2.1 ПДР України.

Суд звертає увагу на те, що КУпАП чітко встановлює порядок розгляду справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, який передбачає у тому числі повідомлення особі про суть поставленого їй у провину правопорушення, роз`яснення її прав та обов`язків, дослідження доказів з метою встановлення її винуватості, надання можливості викласти свої пояснення чи заперечення, а також з`ясування інших обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після цього виноситься мотивована постанова, яка має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, та бути врученою особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, як убачається з відеозаписів, які долучені на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, будь-якої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, відеозапис не містить.

При цьому суд звертає увагу на те, що у відзиві на позов відповідач зазначає суперечливі дані щодо обставин своєння правопорушення, вказуючи, що, зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс страхування, чого не виконав ОСОБА_1 . Далі по змісту відзиву відповідач вказує, що позивач, як водій транспортного засобу, залишив місце зупинки, проігнорувавши вимоги працівника поліції залишатися на місці події.

Натомість, як стверджує позивач, він не керував транспортним засобом, а був його пасажиром, а відтак не міг порушити ПДР, які йому поставлено в провину. Заперечення факту керування зафіксовано і на відеозаписі, під час якого ОСОБА_1 кілька раз вказував, що він не був водієм автомобіля. Незважаючи на твердження останнього про те, що він не керував транспортним засобом, поліцейський не з`ясовує дану обставину на предмет її спростування чи підтвердження, хоча на місці події були інші присутні особи. Поліцейський зазначає, що має підстави вважати ОСОБА_1 водієм, оскільки на автомобілі є пошкодження вітрового скла зі сторони водія, а в останнього є ушкодження на лобі. Однак висунуте твердження піддається сумніву показаннями свідка ОСОБА_2 , який вказав, що він був за кермом транспортного засобу, який в`їхав у колесо причепа вантажівки, та, будучи водієм, він від наїзду ударився.

З переглянутого відеозапису встановлено, що зупинку транспортного засобу не зафіксовано, фіксування розпочато із з`ясування обставин подій. При цьому поліцейський жодного разу не пропонував ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що спростовує твердження відповідача про невиконання останнім вимог працівника поліції в приводу пред`явлення таких документів.

Більше того, під час подій, які зафіксовані на відеозаписі, працівник поліції вказує про складення відносно ОСОБА_1 протоколів за ст. 124, 130 КУпАП, роз`яснюючи права.

Однак про розгляд адміністративної справи в частині винесення постанови про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не повідомляє, що свідчить про те, до винесення оскаржуваної постанови позивачу не було роз`яснено працівниками поліції суті порушення, яке поставлено йому у провину.

При цьому суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові ОСОБА_1 поставлено у провину, що він не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському почитати та зафіксувати дані посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєтрацію на транспортний засіб, поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 та 2.1 ПДР України. Водночас у постанові вказано про порушення ним п. 2.1 ПДР - керування ТЗ особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування. Тобто суть правопорушення викладена з двома об`єктивними сторонами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказане свідчить про те, що формулювання обвинувачення не було конкретним, хоча у рішенні від 25.07.2000 у справі "Маттоціа проти Італії" Європейський суд зазначив, що "обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справі №537/4012/16-а, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на чому наголосив Верховний Суд України у постанові від 11.10.2016 у справі № 816/4340/14, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Працівники поліції за будь-яких умов, будучи представниками органу державної влади, при виконанні свої повноважень зобов`язані були діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України), й дотриматися чітко встановленої процедури розгляду адміністративної справи, чого у даному випадку дотримано не було.

Суд зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

В порушення описаного, працівники поліції при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення обмежили формальним винесенням постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Прав при розгляді даної справи не роз`яснили, як і не довели до відома ОСОБА_1 суть правопорушення. Крім того, в оскаржуваній постанові вказано суперечливий час вчинення (00:41:19/23:11) поставленого у провину правопорушення. Щодо відсутності об`єктивної сторони складу правопорушення, так як працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пред`явити документи, відсутність яких йому поставлено у провину, зазначено вище.

За таких обставин, на підставі системного аналізу законодавчих положень, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено дотримання при винесені постанови серії ЕНА № 3599104 від 04.12.2024 вимог ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП. Така постанова винесена без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). При розгляді справи не здобуто та суду не надано доказів на підтвердження в діях позивача складу адімністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. А тому позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення слід задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕНА № 3599104 від 04.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3599104 від 04.12.2024, винесену поліцейським ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Костецьким Ростиславом Ігоровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425,00 грн, а провадження в даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Української Перемоги, 15, .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич