Справа № 480/3399/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 р. Справа № 480/3399/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури Коршуна Олександра Вікторовича на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2024, суддя О.М. Кунець, по справі № 480/3399/23

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми

до Сумського державного педагогічного університету імені А.С.Макаренка

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж, спрямованих на забезпечення проведення робіт з винесення меж Ботанічного саду місцевого значення Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка, закріплення їх в натурі (на місцевості), не встановлення інформаційно- охоронних знаків встановленого зразку та не внесення інформації про межі об`єкта до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати Сумський державний педагогічний університет ім. А. С. Макаренка відповідно до вимог чинного законодавства України вжити заходи з організації проведення робіт із винесення меж Ботанічного саду, шляхом забезпечення розробки проекту землеустрою з організації і встановлення меж території Ботанічного саду місцевого значення Сумського державного педагогічного університету ім. А. С. Макаренка, розміщеного в м. Суми вул. 20 років Перемоги біля центральної міської лікарні, закріплення їх в натурі (на місцевості), встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку та вжиття заходів щодо внесення інформації про межі об`єкта до Державного земельного кадастру.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилався на неврахуваня судом першої інстанції того, що єдиним правомірним способом встановлення меж територій природно-заповідного фонду є розроблення та затвердження відповідних проєктів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, що не було вчинено відповідачем.

Вказував, що докази на підтвердження встановлення інформаційно-охоронних знаків Сумським державним педагогічним університетом ім. А.С. Макаренка надані та досліджені судом виключно в останньому судовому засіданні, на час звернення прокурора із позовом такі знаки не були встановлені, а відповідні заходи вжиті тільки під час розгляду справи судом.

Зазначав про неврахування судом першої інстанції долучених до матеріалів справи листів Головного управління Держгеокадастру від 06.03.2023 № 10-18-0.332-653/2-23, від 24.06.2024 № 10-18-0.221-2095/2-24, якими підтверджується, що відомості про обмеження у використанні земель Ботанічного саду Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка до Державного земельного кадастру не вносились.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду першої інстанції законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Сумської обласної ради від 19.10.2000 «Про розширення, оптимізацію мережі і зміну назв деяких територій та об`єктів природно- заповідного фонду області місцевого значення» змінено назву на Ботанічний сад місцевого значення Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка.

Наказом Державного управління екології та природних ресурсів у Сумській області №10 від 08.02.2005 затверджено Положення про Ботанічний сад місцевого значення Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка та погоджено його з ректором вказаного вищого навчального закладу.

11.11.2002 Державним управлінням екології та природних ресурсів в Сумській області, на підставі ст. 53 Закону України «Про природно- заповідний фонд України», Ботанічний сад передано під охорону Сумському державному педагогічному університету ім. А.С. Макаренка, з метою збереження рідкісних видів флори, вивчення та поповнення ботанічних колекцій, ведення наукової, навчальної і еколого-освітньої роботи, про що складено охоронне зобов`язання № 18.

Прокуратурою м. Суми було встановлено, що з часу передачі під охорону вказаного об`єкта ПЗФ до цього часу відповідачем не виконані передбачені охоронним зобов`язанням та визначені Положенням обов`язки щодо проведення відмежування заповідного об`єкту в натурі з встановленням необхідних державних інформаційно-охоронних знаків затвердженого зразка, оформлення його природоохоронною наочністю, нанесення на плано-картографічні матеріали.

Зазначена бездіяльність відповідача, за висновками прокурора, унеможливлює збереження даного об`єкта природно-заповідного фонду, забезпечення режиму території, охорону та тягне за собою загрозу нецільового використання земельної ділянки на якій він розташований, відведення земель у приватну власність для різноманітних потреб, та відповідно спричиняє небезпеку знищення як об`єкту природно - заповідного фонду.

Вважаючи бездіяльність Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Сумським державним педагогічним університетом імені А.С. Макаренка вжито усі залежні від нього заходи, направлені на забезпечення проведення робіт з винесення меж Ботанічного саду місцевого значення та закріплення їх в натурі (на місцевості), а відтак відсутності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 43, 44 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.

Заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Одним із видів документації із землеустрою, згідно з п. «в» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 47 вказаного Закону проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема, визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Положеннями ст. 47 Закону України «Про землеустрій» також передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються і по суходолу, і по водному простору.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відомості про межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру.

Також, з метою посилення охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду, забезпечення інформованості та природоохоронного виховання населення Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 29.03.1994 № 30 затверджено Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України (далі Положення).

Згідно з п. 3.3 Положення межовий охоронний знак містить інформацію про найменування території (об`єкта) природно-заповідного фонду і встановлюється для інформування про її (його) межі. Знак має форму вертикального прямокутника розміром 420 х 297 мм.

За формами і абрисами межовий охоронний знак відтворює інформаційно-охоронний знак.

На знаку не зазначаються вимоги щодо охорони території (об`єкта) природно-заповідного фонду. Встановлюється межовий охоронний знак вздовж меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду (в місцях перетину меж цієї території (об`єкта) дорогами, стежками, поблизу населених пунктів), визначених відповідно до законодавства.

Пунктом 3.1 Положення визначено, що для територій та об`єктів природно-заповідного фонду необхідним інформативним засобом є офіційна вивіска цієї території (об`єкта) з інформацією про її найменування. Офіційна вивіска має форму прямокутника розміром 620 х 470 мм зеленого кольору з окантовкою. У верхній частині вивіски розміщено Державний Герб України, під ним - напис «Україна», під ним - назва органу або підприємства, установи чи організації у віданні якого перебуває ця територія (об`єкт) природно-заповідного фонду. По центру розміщено напис найменування території (об`єкта) природно-заповідного фонду, під ним - назва спеціальної адміністрації, що здійснює управління цією територією (об`єктом) (за наявності).

Пунктом 3.2 Положення передбачено, що інформаційно-охоронні знаки містять інформацію про найменування, межі, правовий статус та основні вимоги щодо охорони території (об`єкта) природно-заповідного фонду, встановлюються в місцях входу (в`їзду) на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду. Інформаційно-охоронний знак має форму вертикального прямокутника розміром 841 х 594 мм. На смугастому синьо-жовтому тлі знака зображено зелений щит. У верхній частині щита розміщено Державний Герб України, під ним - напис «ПРИРОДНО-ЗАПОВІДНИЙ ФОНД УКРАЇНИ». У центрі щита розташована прямокутна табличка жовтого кольору, на якій міститься напис найменування території (об`єкта) природно-заповідного фонду. У разі якщо територія (об`єкт) має подвійний правовий статус, зазначається спочатку найменування території (об`єкта) вищого статусу, а потім - нижчого. Під табличкою у нижній частині знака розташовано напис - «охороняється законом».

У ході судового розгляду встановлено, що Рішенням Сумської міської ради народних депутатів від 29.11.2005 Сумському державному педагогічному інституту ім. А.С. Макаренка надано в постійне користування земельну ділянку площею 4,76 га для розміщення ботанічного саду, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії СМ №00048, виданим 12.02.1996, який зареєстровано в Книзі державних актів на право постійного користування землею за № 117.

Видачі Державного акту на право постійного користування передувало розроблення Технічного паспорту по встановленню зовнішніх меж землекористування Ботанічного саду, складовою частиною якого є Акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі від 08.08.1995 року, яким зовнішні межі земельної ділянки винесені в натурі та закріплені на місцевості.

У 2021 році з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку на замовлення відповідача ДП «Центр державного земельного кадастру» розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) яка знаходиться в постійному користуванні Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка площею 4,7598 га для збереження та використання ботанічних садів.

За результатами розробки вказаної технічної документації земельній ділянці під розміщеним ботанічним садом з категорією земель - землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, вид цільового призначення земельної ділянки 04.04. для збереження та використання ботанічних садів присвоєно кадастровий номер :12:001:0078. В ході розроблення технічної документації встановлений перелік обмежень у використанні земельної ділянки, зокрема код обмеження 10.28 - заповідна зона ботанічного саду. Обмеження встановлено на підставі Закону України «Про природно-заповідний фонд».

Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 14.12.2021, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ-024.

Із матеріалів справи також встановлено, що на підтвердження наявності межових охоронних знаків по межі заповідної зони Ботанічного саду вздовж меж територій Ботанічного саду відповідачем надано відповідні фотографії, з яких вбачається, що зміст і форма повністю відповідають вимогам, визначеним Положенням (знаки мають відповідний колір, форму вертикального прямокутника, на ньому розміщено Герб України, Природно-заповідний фонд України, назва Ботанічного саду, охороняється законом).

Крім того, витягом з технічного паспорта на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами від 27.12.2019 року за адресою Ботанічного саду (вул. 20 років Перемоги, 23, м. Суми) підтверджується, що вздовж території Ботанічного саду мається огорожа № 1, 2 - металева сітка в металевих стовпах, цегла суцільна.

Вартість охоронних знаків та огорожі території Ботанічного саду винесена і відображена по бухгалтерському обліку Університету на субрахунку 1013 «Будівлі, споруди та передавальні пристрої».

Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Сумським державним педагогічним університетом імені А.С. Макаренка дотримано вимоги наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 29.03.1994 № 30 щодо встановлення інормаційно-охоронних знаків та вжито усіх залежних від нього заходів, направлених на забезпечення проведення робіт з винесення меж Ботанічного саду місцевого значення та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Крім того, з наведеного вище правового регулювання, зокрема зі змісту ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», вбачається, що межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду до встановлення таких меж в натурі.

Відтак, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються у разі організації (створення) нових територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, при цьому щодо земельних ділянок, межі яких вже встановлені в натурі, розробка таких проектів законодавством не передбачена.

З огляду на те, що нова територія природно-заповідного фонду, до складу якої включено земельну ділянку, на якій знаходиться Ботанічний сад не створювалась, вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 14.12.2021, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ-024 та відповідачем дотримано вимог щодо встановлення інормаційно-охоронних знаків, доводи позивача щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж, спрямованих на забезпечення проведення робіт з винесення меж Ботанічного саду місцевого значення Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка, закріплення їх в натурі (на місцевості), не встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку та не внесення інформації про межі об`єкта до Державного земельного кадастру є безпідставними та необґрунтованими.

Довод позивача щодо застосування судом першої інстанції при прийнятті рішення положень нечинного нормативно-правового акта, а саме Порядку розроблення проєктів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1094, який втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 668, колегія суддів вважає слушним.

При цьому, колегія суддів зазначає, що жодних правових висновків у зв`язку із застосуванням вказаного нормативно-правового акта судом першої інстанції зроблено не було, виклад його змісту у судовому рішенні не вплинув на результат розгляду справи, а отже, наведений недолік судового рішення в даному випадку не свідчить про порушення судом норм матеріального права, тому не є підставою для його скасування.

Доводи апеляційної скарги про те, що докази на підтвердження встановлення інформаційно-охоронних знаків Сумським державним педагогічним університетом ім. А.С. Макаренка надані та досліджені судом виключно в останньому судовому засіданні, на час звернення прокурора із позовом такі знаки не були встановлені, а відповідні заходи вжиті тільки під час розгляду справи судом, колегія суддів не приймає, оскільки дотримання вимог встановлення інформаційно-охоронних знаків має встановлюватися у ході здійснення Держекоінспекцією у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275, натомість матеріали справи не містять будь-якого підтвердження здійснення такого контролю, відтак факт відсутності інформаційно-охоронних знаків на час звернення прокурора з позовом не встановлений належним чином.

Посилання прокурора на листи Головного управління Держгеокадастру від 06.03.2023 № 10-18-0.332-653/2-23, від 24.06.2024 № 10-18-0.221-2095/2-24, в яких зазначено про невнесення відповідачем відомостей про обмеження у використанні земель Ботанічного саду Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка до Державного земельного кадастру спростовуються наявним в матеріалах справи витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024, у якому зазначені, зокрема, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, де вид обмеження вказано - заповідна зона ботанічного саду, площа земельної ділянки, на яку поширюється обмеження - 4,7598 гектарів, строк дії обмеження зазначено - безстроково.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами по справі.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури Коршуна Олександра Вікторовича - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 по справі № 480/3399/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло
Постанова складена в повному обсязі 04.04.25.