Справа № 480/5666/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2025 року Справа № 480/5666/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/5666/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної державі,
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 у період з 10.02.2023 по 04.10.2023 виконував обов`язки старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.02.2023 № 2 та від 04.10.2023 № 273.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та яка зазначена у відповіді № 669581 від 01.07.2024 на запит суду, а саме: АДРЕСА_1 та вручена відповідачу 24.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.31).
25.06.2024 відповідач подав до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у яких зазначив, що з 04.10.2023 він перебуває у відставці та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 273 від 04.10.2023 справи і посаду здав, тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними (а.с.32).
При цьому, відзиву на позовну заяву надано не було.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 29.07.2024 у задоволенні заперечення ОСОБА_1 проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження було відмовлено.
Представник Військової частини НОМЕР_1 подав до суду заяву про заміну сторони позивача - Військової частини НОМЕР_2 на правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 13.11.2024 заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про заміну позивача правонаступником у адміністративній справі №480/5666/24 задоволено. Замінено позивача - Військову частину НОМЕР_2 його правонаступником, яким є Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 10.02.2023 по 04.10.2023 виконував обов`язки старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.02.2023 № 2 та від 04.10.2023 № 273 (а.с.6,7).
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 24.08.2023 № 176 "Про результати службового розслідування", за порушення вимог ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1.9. розділу 1 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 № 280, старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини старшого лейтенанта ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "зауваження" (а.с.8).
У вищевказаному наказі зазначено:
"1. Визнати такими, що втратив чинність п. 2 Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 24.08.2023 № 176 "Про результати службового розслідування", виклавши його у наступній редакції:
2. Визнати такими, що втратив чинність п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 24.08.2023 № 176 "Про результати службового розслідування", виклавши його у наступній редакції.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232- XII (далі - Закон №2232).
Відповідно до частини 4 статті 2 Закону №2232 порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 3 жовтня 2019 року № 160-IX (далі - Закон № 160-IX) підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Згідно із пунктами 4 і 5 частини 1 статті 1 Закону № 160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Відповідно до ч.1-3 ст.3 Закону № 160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.6 Закону № 160-IX, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Відповідно до ст.190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону № 160-IX, розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Згідно із ч.1-6 ст.8 Закону № 160-IX посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).
Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.
Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.
За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Як зазначалося вище, наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 22.08.2023 № 214 «Про призначення службового розслідування», заступником командира 3 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_9 , було проведено службове розслідування по факту нарахування у квітні 2023 року премії військовослужбовцям відносно яких було складено протокол про військове адміністративне правопорушення за вживання алкогольних напоїв.
Також у акті зазначено, що заперечень, заяв та клопотань в ході проведення службового розслідування від старшого лейтенанта ОСОБА_1 не надходило (а.с.9-11).
Як передбачено ч.1 та ч.2 ст.10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).
14.04.2024 до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 24.08.2023 № 176 "Про результати службового розслідування", згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) № 165 були внесені зміни, а саме:
"1. Визнати такими, що втратив чинність п. 2 Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 24.08.2023 № 176 "Про результати службового розслідування", виклавши його у наступній редакції:
2. Визнати такими, що втратив чинність п. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 24.08.2023 № 176 "Про результати службового розслідування", виклавши його у наступній редакції.
Щодо доводів відповідача про те, що з 04.10.2023 він перебуває у відставці та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 273 від 04.10.2023 справи і посаду здав, тому вважає, що позовні вимоги щодо нього є безпідставними, суд зазначає, що сума коштів, яка є предметом стягнення у даній справі визначена на підставі акту службового розслідування від 24.08.2023 та відповідного наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності), вказаний наказ позивачем не оскаржувався та є чинним, а тому зазначені доводи відповідача є необґрунтованими.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної державі задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько