Справа № 400/3474/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
01 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3474/21
Судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Семенюка Г.В. щодо постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 400/3474/21.
Позивач, звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради, третя особа Миколаївська обласна державна адміністрація, про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду рішенням від 15 листопада 2024 року позов задоволено. Застосовано до комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд та приміщень, які розташовані за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, с. Баловне, вул. Київське Шосе, буд. 9, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу Комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради задоволено, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року по справі № 400/3474/21 скасовано, ухвалено по справі нове рішення, яким у задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради, третя особа Миколаївська обласна державна адміністрація відмовлено.

Задовольняючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що навесні 2022 року Підприємство було захоплено Російськими військами, але згодом вивільнено.

Відповідно до пояснень представника відповідача внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, а саме, прямим влучанням снарядів, ракет та вибуховою хвилею, пошкоджено/знищено об`єкти підприємства, включаючи: аеровокзальний комплекс, світлосигнальне обладнання, радіотехнічне обладнання, пожежне депо, перон, периметрова огорожа, бокси ССТ, еміністративна будівля, автотранспорт.

Технічний стан об`єктів в цілому не придатний до нормальної експлуатації, деякі об`єкти знищено повністю.

За фактом руйнування відкрито кримінальне провадження: 0000094 від 03.04.2022 за ст. 438 КК України.

14.12.2023 Миколаївською обласною радою була затверджена «Програма економічного і соціального розвитку» якою, у тому числі, заплановано розпочати роботи з відновлення аеропорту для забезпечення стабільної діяльності КП «Миколаївський міжнародний аеропорт», високого рівня безпеки польотів із залученням коштів з державного і обласного бюджетів або за рахунок допомоги країн-партнерів.

Конкретної ж суми фінансування, яку потребуватиме відновлення роботи аеропорту, не зазначено.

Наразі, для визначення технічного стану об`єктів нерухомості, технічних причин пошкоджень та завданих Підприємству матеріальних збитків, заподіяних внаслідок руйнувань (пошкоджень), в рамках згаданого кримінального провадження, призначені судові будівельно- технічні експертизи, проведення яких доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз та знаходяться на виконанні, про що свідчать постанови слідчого управління СБ України в Миколаївській області від 13.12.2024, від 10.03.2025, від 11.03.2025 із супровідними листами.

Роботи ж з відновлення не проводились (які, що вже зазначено вище, можуть розпочатися тільки після завершення дії воєнного стану) і обігові кошти для цього у Підприємства відсутні, без чого не можливо усунути виявлені порушення.

З метою виходу з даної ситуації КП "ММА» звернулося із заявою від 17.03.2025 за вих. № 34 на адреси: Державної служби України з надзвичайних ситуацій і ГУ ДСНС у Миколаївській області (Позивача) про здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за бажанням суб`єкта господарювання, що допускає ч. 1 ст. 6 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, за результатом якого скласти акт (ч. 6 ст. 7 названого Закону) з відомостями, відображаючими реальні обставини на теперішній час.

За результами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в період з 26.03.2025 по 27.03.2025 посадовими особами Миколаївського районного управління ГУ ДСНС України у Миколаївській області складено Акт від 27.03.2025 № 3 з додатками № 1, № 2 , № 12.

В зазначеному акті перевіряючі лише обмежились цитуванням не виконаних порушень, викладених у позовній заяві від 13.05.2021 (без посилання на Акт від 14.04.2021), не врахували подальшу ситуацію яка склалася, на що відповідач звертав увагу в заяві від 17.03.2025 за вих. № 34 та в листі від 26.03.2025, а саме про руйнування аеровокзального комплексу, неможливість експлуатації будівлі без виконання капітального ремонту, а рішення про відновлення, реконструкції аеровокзального комплексу буде прийнято Власником тільки після закінчення військових дій в Україні (про що неодноразово повідомлялося ГУ ДСНС України у Миколаївській області).

Згідно ст. 34 КАС України усі питання, що виникають під час колегіального розгляду адміністративної справи, вирішуються більшістю голосів суддів. При прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім.

Суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Керуючись вказаними положеннями ст. 34 КАС України, враховуючи незгоду з рішенням суду апеляційної інстанції, вважаю за необхідним викласти свою окрему думку, яка полягає у наступному.

На підставі наказу від 15 березня 2021 року № 151 та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 8 квітня 2021 року № 177 посадові особи ГУ ДСУ з НС у Миколаївській області з 8 до 14 квітня 2021 року здійснили позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо КП ММА.

Правовою підставою проведення позапланового заходу позивач визначив ст. 6 ч. 1 абз. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, яка передбачає, що підставою для здійснення позапланових заходів є неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів.

Одночасно, в наказі від 15 березня 2021 року № 151 вказано, що позаплановий захід проводиться, в тому числі, на підставі доручення Прем`єр-міністра України від 11 березня 2021 року № 10033/1/1-21.

У тексті цього доручення зокрема зазначено наступне: У зв`язку з наявними системними порушеннями, що мають значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави прошу в межах компетенції забезпечити проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці та оформлення трудових відносин, техногенної та пожежної безпеки, природоохоронного законодавства суб`єктами господарювання, закладами, установами, у сфері управління (володінні, користуванні) яких перебувають місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, а також перевірки об`єктів АЭС на наявність актів готовності об`єкта до експлуатації встановленої форми та сертифіката, яким засвідчується відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджується готовність об`єкта до експлуатації. За результатами поінформувати Кабінет Міністрів..

В матеріалах справи міститься ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000929 з терміном дії з 10 квітня 2020 року до 10 квітня 2025 року.

Позивач провів позаплановий захід перевірки в присутності представника КП ММА - заступника начальника САР та ППЗ Ангелова Ю.П.

За результатами позапланового заходу ГУ ДСУ з НС у Миколаївській області склало акт від 14 квітня 2021 року № 249, в якому зафіксовані 57 порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки з боку КП ММА, які тягнуть ризик настання пожеж та аварій, що є свідченням їх особливої небезпеки для життя та здоров`я людей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємстві окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежо - небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, які здійснюють державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

З системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення недотримання суб`єктом господарювання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємства.

У постанові від 23.06.2022 у справі № 560/670/21 Верховний Суд виснував, що захід реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг є виключним (крайнім) заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами (аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 810/4274/17, від 30.09.2020 у справі № 580/34/19, від 01.12.2021 у справі № 826/9226/16).

З матеріалів справи вбачається, що позивач провів позаплановий захід перевірки в присутності представника КП ММА - заступника начальника САР та ППЗ Ангелова Ю.П.

За результатами позапланового заходу ГУ ДСУ з НС у Миколаївській області склало акт від 14 квітня 2021 року № 249, в якому зафіксовані 57 порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки з боку КП ММА, які тягнуть ризик настання пожеж та аварій, що є свідченням їх особливої небезпеки для життя та здоров`я людей.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що до теперішнього часу підприємство по суті не здійснює свою господарську діяльність, зазнало з боку окупаційних військ РФ значних руйнувань, у тому числі, пошкоджено будівлю аеровокзалу, перебуває в простої, обігові кошти відсутні.

На підтвердження чого долучено до матеріалів справи письмові докази, у тому числі: роздруківки Рішень з безпеки польотів про закриття повітряного простору України; копії наказів Підприємства «Про призупинення дії трудових договорів...»; копії актів приймання -передачі транспортних засобів з відомостями про них, для потреб ЗСУ; витяг з «Обстеження і оцінки технічного стану конструкцій майнового комплексу «Миколаївського міжнародного аеропорту», з фіксацією руйнувань головного фасаду, інших конструктивних елементів, здійсненого за участю експертів у будівельній галузі з висновками про непридатність до експлуатації будівель і споруд, аварійними ділянками, експлуатація яких можлива лише при виконанні капітального ремонту (реконструкції, відновлення).

Виявлені позивачем порушення, що залишались не усунутими, не є формальними, адже відсутність необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку - створюють реальну загрозу життю та здоров`ю необмеженої кількості людей.

В контексті наведеного, встановлені у цій справі порушення, як то: знаходження у неробочому стані системи вентиляції та димовидалення, розміщеної в аеровокзалі; приміщення складів категорії пожежної небезпеки «В» об`ємом понад 500 м.куб кожний не обладнані внутрішнім протипожежним водопроводом, який забезпечує подання у буд-яку точку приміщення двох струменів води витратою не менше 2,5 л/с; насосна станція складу ПММ не обладнана автоматичною системою пожежогасіння відповідно до вимог ДБН та ін. за об`єктивним критерієм є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей та дітей.

Водночас, не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки експлуатації об`єкту, безпеки відвідувачів та співробітників у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на лiквiдацiю пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, оскільки на час розгляду справи доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення даного позову.

Відповідно до ч.3 ст.55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно зі ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Крім того, слід зазначити, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень.

В даному випадку, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, спрямованим на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій, та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Виходячи із зазначених вище підстав, я не згодний із постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року та вважаю, що суд першої вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. Таким чином, вважаю помилковим висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суддя Г.В. Семенюк