Справа № 346/1097/25
Суддя: Сольський В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1097/25
Провадження № 2-а/346/54/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Сольського В. В.

за участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.,

представника позивача Соботника Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Соботник Ростислав Володимирович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення № 219/25 від 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так у постанові зазначено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений термін по повістці, для уточнення даних.

Представник зазначає, що повістка про виклик направлена відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, під час оновлення даних через електронний кабінет призовника засобами додатку Резерв+ від 16 вересня 2024 року повідомив про свою дійсну фактичну адресу проживання в АДРЕСА_2 . На вказану адресу жодних повісток позивач не отримував.

Тому представник позивача вважає, оскільки ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для уточнення даних, то вказане виключає в його поведінці склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП.

Тому оскаржувану постанову просить скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити та стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору.

Ухвалою від 06 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву з вказаних підстав підтримав.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився.

У відповідності до частини п`ятої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Згідно долученої до матеріалів справи довідки ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав у електронному кабінеті 06 березня 2025 року.

Таким чином, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням частини першої статті 120 КАС України, спливає 21 березня 2025 року, відзив надіслано 01 квітня 2025 року (що підтверджується штампом Укрпошти на конверті). Клопотання про поновлення строку подання відзиву на позовну заяву представник відповідача не подав.

Зважаючи на те, що відповідач подав відзив на позовну заяву із порушенням встановленого законом строку, суд не бере його до уваги.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши думку представника позивача суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відтак суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, розглянута відповідачем, як уповноваженою особою.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оборону України" громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП.

Об`єктом такого правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, які з урахуванням частини 1 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та частиною 13 ст. 2 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, полягають у неприбутті громадян за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці в тому числі і для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду та /або відмови у проходженні обов`язкового медичного огляду.

Судом встановлено, що 16 вересня 2024 року позивачем на виконання вимог закону уточнено свої персональні дані як військовозобов`язаного, зокрема уточнено адресу свого проживання, номер мобільного телефону та електронну адресу (а.с. 15).

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 219/25 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Так згідно постанови 13 грудня 2024 року о 14 год ОСОБА_1 не з`явився для уточнення даних за повісткою № 1528064, яка була 03 грудня 2024 року централізовано сформована в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів та надіслана засобами поштового зв`язку, у зв`язку із чим ІНФОРМАЦІЯ_4 подано до відділення поліції №2 Коломийського РВП в Івано-Франківській області звернення про доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особу, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізації, для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненому адміністративному правопорушенні та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн (а.с. 11-12).

До позовної заяви долучено опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 041, про надіслання позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12). Дата документу та надіслання - 03 грудня 2025 року.

Представник позивача долучив до матеріалів справи перевірку статусу відстеження поштового відправлення № 4, відповідно до якого 25 грудня 2024 року відправлення повернуто відправнику (за закінченням терміну зберігання) (а.с. 13).

Оцінюючи вказаний доказ, суд приймає до уваги те, що позивач викликався для уточнення даних на 13 грудня 2024 року о 14 год, у той час як повістка доставлена до відправника і проставлено відмітку "за закінченням терміну зберігання" 25 грудня 2024 року, тобто через більше ніж через десять днів після того, як ОСОБА_1 мав прибути до РТЦК.

Згідно із п. 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі - Правила №270) у разі невручення рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 82 Правил №270 рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Пунктом 85 Правил №270 передбачено, що рекомендовані листи з позначками "Повістка ТЦК", "Вручити особисто" підлягають врученню особисто адресатам.

З інформації про трекінг "Укрпошти" поштового відправлення № 4 не можливо відслідкувати чи належним чином працівник поштового відділення здійснював оповіщення позивача про наявність для нього повістки від ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначено, що 11 грудня 2024 року відправлення прибуло до відділення, 13 грудня невдала спроба вручення, 25 грудня 2025 року конверт повертається на адресу відправника із зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання». Жодних відміток про те, чи залишались адресату повідомлення про необхідність отримання рекомендованого листа не відображено.

Вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 13 грудня 2024 року до ТЦК. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Більше того, згідно опису поштового відправлення № 4, повістка надсилалася ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, в судовому засіданні встановлено, що згідно довідки начальника Центра надання адміністративних послуг Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 06 березня 2025 року ОСОБА_1 з 11 вересня 2020 року знятий з реєстрації місця проживання згідно рішення суду від 27 грудня 2018 року № 342/329/18 (а.с. 14).

В судовому засіданні встановлено, що у позивача на даний час відсутнє місце реєстрації. Про фактичне місце проживання позивач, який є військовозобов`язаним належно повідомив, шляхом оновлення даних в за стосунку Резерв +.

Тому суд не вважає належним повідомленням позивача про необхідність з`явилися до РТЦК для уточнення даних, надіслане на невірну адресу.

З інших досліджених судом доказів також не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до РТЦК. Окрім того позивачем вчасно оновлено свої облікові дані, отримано відстрочку.

За встановлених у справі обставин, а також відомостей зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2025 року, у діях позивача не встановлено складу правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд зазначає. що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 219/25 від 21 лютого 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати, розмірі 605,60 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 .

Суддя: Сольський В. В.