Справа № 340/2497/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 340/2497/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 02.02.2024 № 4 та № 4.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.12.2023 № 1420-п, відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.351 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України було призначено проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 03 січня 2024 року тривалістю 10 діб за період з 08.07.2022 по день закінчення фактичної перевірки.

За результатом проведення перевірки господарської одиниці магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області, просп. Незалежності, 5а посадовими особами Головного управління ДПС у Миколаївській області складено Акт від 15.01.2023, реєстраційний № 487/14/29/07/, в якому зафіксовано порушення з боку позивача пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області 02.02.2024 прийняті податкові повідомлення-рішення № 4 та № 4, згідно з яким позивачеві нараховані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 38 566,50 грн та 5 100,00 грн відповідно.

Позивач вважає такі податкові повідомлення-рішення неправомірними, які прийняті в результаті проведення фактичної перевірки з порушенням законодавчо встановленої процедури.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Під час перевірки податковим органом були встановлено такі порушення:

- проведення розрахункових операцій при реалізації підакзизних товарів з порушенням режиму попереднього програмування, а саме, без використання режиму програмування із зазначенням у розрахункових документах (фіскальних чеках) кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (додаток 8 до акта фактичної перевірки);

- не зазначення у фіскальних чеках при реалізації алкогольних напоїв цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер), який зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а саме, при роздрібній торгівлі алкогольними напоями та, як наслідок, видача розрахункового документа (фіскального чеку) покупцям невстановленого зразка на загальну суму 25 799,00 грн (згідно з фіскальними чеками, зазначеними у додатку 7 до акту фактичної перевірки).

Внаслідок встановлених порушень позивача притягнуто до відповідальності відповідно до пунктів 1, 7 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За приписами наведених норм закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

7) триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Суд першої інстанції зауважив, що податковий орган встановив, що позивач, реалізовуючи підакцизні товари (алкогольні напої), видав покупцям фіскальні чеки, частина яких не містила цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку. позивач не заперечує допущення порушення. Отже, позивач видав фіскальні чеки, які не містили певних реквізитів. Таким чином не дотримався обов`язків, які встановленні приписами пункту 11 частини 1 статті 3 Закону.

Водночас суд дійшов висновку, що відповідальність за приписами пункту 1 частини 1 статті 17 Закону виникає виключно у разі невидачі розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції (не видали нічого).

Також суд дійшов висновку, що пункту 7 частини 1 статті 17 Закону не встановлює фінансової відповідальності у разі, якщо фіскальний чек не містить цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку.

Натомість суд апеляційної інстанції вважає такі висновки помилковими та звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2025 у справі № 280/2615/24 дійшов правового висновку, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків. При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Статтею 2 Закону України в редакції, чинній у період спірних правовідносин, визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Наказом Міністерства фінансів України від 21.06.2016 № 13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350.

За приписом названого Положення фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема: код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відсутність у фіскальному чеку всіх обов`язкових реквізитів, у тому числі коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД та цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, є обставиною, яка дає правові підстави для неприйняття такого документу як розрахункового, що за своєю правовою природою є тотожним з невидачею розрахункового документа, за що передбачена відповідальність згідно зі статтею 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Наведені обставини також підтверджують обґрунтованість висновку податкового органу щодо проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Такі висновки не спростовані позивачем належними та допустимими доказами.

При цьому позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції, в якому суд дійшов висновку про не підтвердження порушення процедури проведення фактичної перевірки. Відтак, правильність рішення суду в цій частині, в силу приписів статті 308 КАС України, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року в адміністративній справі № 340/2497/24 скасувати.

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 03 квітня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 03 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова