Справа № 944/5107/24
Суддя: Колтун Ю. М.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/5107/24
Провадження №2-а/944/25/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Колтуна Ю.М.,

з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.,

представника позивача -Тимощука О.І.,

представника відповідача - Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митної служби України Львівська митниця про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тимощук О.І. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що постановою виконуючого обов`язки начальника Львівської митниці Кузнік А.Ю. у справі про порушення митних правил №0591/20900/24 від 16.07.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів на суму 597208,48 грн. Представник позивача вказав, що ОСОБА_1 категорично заперечує причетність до будь-якого адміністративного правопорушення, оскільки жодного товару через митницю не перевозив, він лише перебував в статусі свідка по кримінальному провадженні №00000006 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Так, з оскаржуваної постанови не вбачається наявність будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_1 перевіз товар через митний пост, оскільки автомобіль перетинав кордон України з Республіка Польща і порушень не було виявлено. Також в постанові про порушення митних правил №0591/20900/24 від 16.07.2024 зазначено, що згідно з інформації, яка міститься в АСМО «Інспектор», вказаний транспортний засіб переміщувався без вантажу.

Представник позивача звертає увагу суду і на відсутність оцінки даного товару працівниками митниці та підтвердження його наявності в цілому. В основу визначення розміру штрафу відповідачем покладено інформацію, яка зазначена в листі від 22.03.2024 року №0201-ЮМ.542.365.2024.2, іншого документу про перетин товару через митнгий пост, опис та належної експертної оцінки не має.

Також вважає, що строк оскарження постанови пропущено не з вини ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто без його участі та він був позбавлений права ознайомитися зі справою та надати свої докази та пояснення. Оскаржувану постанову позивач отримав з Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03.09.2024.

Оскільки при розгляді справи та при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил невірно застосувала митне законодавство, відповідач не з`ясував та не довів обставин, які б свідчили про те, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, а тому оскаржувана постанова митниці підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.09.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

16.09.2024 на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків у справі та поновлення строків оскарження постанови, ухвалою судді від 23.09.2024 відкрито провадження у справі.

Представник відповідача Львівської митниці Державної митної служби України подав до суду відзивна позовну заяву, в якому зазначив, що 09.10.2024, близько 03:11 год., через пункт пропуску «Краковець - Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці, смугою руху «червоний коридор», було здійснено пропуск на митну територію України транспортний засіб з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . До митного контролю ним, було подано контрольний талон для проходження транспортного засобу по «червоному коридору» серії TІC № 217605, паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . В ході митного контролю він заявив, що переміщується через митний кордон України без вантажу. Згідно з інформації, яка міститься в АСМО «Інспектор», вказаний транспортний засіб переміщувався без вантажу. Митними органами Республіки Польща листом від 22.03.2024 № 0201- IGM.542.365.2024.2 повідомлено, що транспортним засобом з р.н. НОМЕР_1 у наведену дату переміщувалися товари згідно з митною декларацією від 02.12.2022 № 22PL402010E2030016 та надано її витяг (скрін шот) електронних інформаційних систем митних органів Польщі. Відповідно до вказаної митної декларації Республіки Польща її митними органами 02.12.2022 здійснено пропуск за межі митної території Євросоюзу транспортного засобу із р.н. НОМЕР_4 , яким переміщувалися товари загальною вагою брутто 1 356 кг, та вартістю 244 748,32 польських злотих, що за курсом НБУ станом на 03.12.2022 1 990 684,93 грн, зокрема: 1) «телевізори т.м. «Samsung», у кількості 5 штук, загальною вагою нетто 188 кг, та вартістю 35 544 польських злотих; 2) генератор, у кількості 1 штука, загальною вагою нетто 77 кг, та вартістю 4 423 польських злотих; 3) «телевізори т.м. «LG», у кількості 6 штук, загальною вагою нетто 161 кг, та вартістю 42 663 польських злотих; 4) зарядні станції «EcoFlow», у кількості 5 штук, загальною вагою нетто 185 кг, товартістю 44 700 польських злотих; 5) зарядні станції «EcoFlow», у кількості 5 штук, загальною вагою нетто 185 кг, та вартістю 44 700 польських злотих; 6) «телевізори т.м. «Philips», «Samsung», у кількості 7 штук, загальною вагою нетто 226 кг, та вартістю 37 673 польських злотих; 7) «телевізори т.м. «Samsung», у кількості 5 штук, загальною вагою нетто 200 кг, та вартістю 35 145 польських злотих.

З метою отримання пояснень від ОСОБА_1 та взяття ним участі у складанні протоколу про порушення митних правил Львівською митницею в його адресу скеровано лист від 09.05.2024 № 20-03/ 20-07/ 10/ 13445, яким йому було запропоновано прибути до Львівської митниці в термін до 20.05.2024. Однак 11.05.2024 ОСОБА_1 , покликаючись на норми ст. 63 Конституції України, відмовився від надання пояснень щодо обставин переміщення ним 03.12.2022 товарів через митний кордон України. Вбачаючи в діях позивача наявність складу порушення митних правил, стосовно нього 20.05.2024 було складено протокол про порушення митних правил № 0591/ 20900/ 24, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 471 МК України. Отже, митниця вжила вичерпних заходів для належного та вчасного повідомлення ОСОБА_1 в передбаченому КУпАП порядку.

Окрім того, у матеріалах справи про порушення митних правил № 0591/ 20900/ 23 наявні довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення листів митниці від 20.05.2024 № 20-03/20-03/14311 (трекінг номер Укрпошти 627), та від 219.06.2024 № 20-03/20-03/17036 (трекінг номер Укрпошти 040, яким в адресу ОСОБА_1 було скеровано примірник протоколу про порушення митних правил від 20.05.2024 № 0591/ 20900/ 24 та повідомлялося про перенесення дати розгляду справи про порушення митних правил № 0591/ 20900/ 24, у зв`язку із «закінченням терміну зберігання». Наведений факт вважається належним повідомленням сторони про дату розгляду справи про порушення митних правил № 0591/ 20900/ 24, а також свідчить про умисне неотримання вказаною особою протоколу про порушення митних правил № 0591/ 20900/ 24 та листа митниці.

Вина у вчиненому ОСОБА_1 правопорушенні підтверджується і не спростована: 1) витягом із АСМО «Інспектор» щодо факту пропуску на митну територію України в дату 03.12.2022 транспортного засобу з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , без вантажу, під керуванням гр. ОСОБА_1 ; 2) Поданим ним до митного контролю контрольного талону для проходження транспортного засобу по «червоному коридору» серії TІC № 217605, паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 ; 3) інформацією, що міститься у листі митних органі Республіки Польща від 22.03.2024 № 0201-IGM.542.365.2024.2 (лист Держмитслужби від 18.04.2024 № 42860/ 4-20).

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлений ст.ст.257-258 МК України порядок декларування переміщуваних через митний кордон товарів (заповнення митної декларації), переміщуючи вказаний товар через митний кордон України. Вказані дії мають ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.471 МК України. Сторона відповідача вважає, що постановою митниці від 16.07.2024 у справі № 0591/ 20900/ 24 його обґрунтовано і правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому слід відмовити стороні позивача у задоволенні позовних вимог.

Також 02.10.2024 представником відповідача скеровано до суду додаткові письмові пояснення, у яких той просив відмовити ОСОБА_1 у задоволення позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

04.02.2025 на виконання вимог листа Яворівського районного суду Львівської області Львівською митницею Державної митної служби України скеровано копію довідки про результати перевірки з окремих питань від 03.06.2024.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових письмових посяненнях..

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, викладені в позовній заяві, заперечення відповідача, обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Перш ніж визначитись з суттю позовних вимог, суд надає оцінку пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Так, зокрема, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст.122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого зазначеним Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст.286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа "Bellet v. France" від 04 грудня 1995 року).

Суд звертає увагу, що згідно з трекінгом поштового відправлення та довідок про причини повернення, повідомлення Львівської митниці Державної митної служби України повернуто позивачу і на поштових довідках проставлено відмітку «закінчення терміну зберігання». Крім того, з інформації про трекінг поштового відправлення неможливо відслідкувати чи належним чином працівник поштового відділення здійснював оповіщення позивача. Жодних відміток коли саме відправлення доставлялось на адресу позивача, чи залишалось йому повідомлення про необхідність отримання рекомендованого листа не відображено. Вказана обставина є суттєвою.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що розгляд справи відкладався, а позивач отримав копію спірної постанови 03.09.2024, суд вважає причини пропуску строку на оскарження постанови поважними, а тому такий строк підлягає поновленню, відтак клопотання про поновлення строку на оскарження постанови слід задовольнити.

Судом встановлено, що спірною постановою в.о. начальника Львівської митниці Кузніка А.Ю. в справі про порушення митних правил №0591/20900/24 від 16.07.2024 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, на суму 597205,48 грн.

Цю постанову винесено за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил №0591/20900/24 від 20.05.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України та матеріалів справи про порушення митних правил.

Зміст вказаних вище протоколу від 20.05.2024, постанови від 16.07.2024 та матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України, містить наступну інформацію.

Так, 03.12.2022 о 03:11 год. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» Львівської митниці у напрямку «в`їзд в Україну» по смузі руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб із реєстраційними номерами НОМЕР_5 / НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно контрольного талону для проходження по «червоному коридору серія/номер ТІС 217605, поданого громадянином ОСОБА_2 до митного контролю транспортний засіб із реєстраційними номерами BK5062HB/AE2785XF переміщувався порожнім (без товарів).

06.12.2022 Львівською митницею на адресу Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України направлено лист за вих. № 7.4-4/20-06/4/23973 із проектом запиту до митних органів Республіки Польщі щодо надання інформації про обставини переміщення 02-03.12.2022 через митний кордон України в пункті попуску «Краківець-Корчова» транспортного засобу із реєстраційними номерами НОМЕР_7 , а також наявності/відсутності у ньому товарів.

18.04.2024 на адресу Львівської митниці надійшов лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 18.04.2024 № 26/26-04/7/932, яким надіслано відповідь митних органів Республіки Польщі на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки обставин переміщення через пункт пропуску «Краківець-Корчова» транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_5 / НОМЕР_6 .

Згідно з інформації, зазначеної в експортній митній декларації № 22PL402010E2030016 від 02.12.2022, встановлено, що 02.12.2022 митними органами Республіки Польщі здійснено пропуск за межі митної території Євросоюзу транспортного засобу із реєстраційним номером НОМЕР_4 , яким переміщувалися товари загальною вагою брутто 1 356 кг та вартістю 244 748,32 польських злотих.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі ж норми містяться і в статті 280 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП (як і передбачено статтею 495 МК України), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (порушення митних правил) та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами, а також об`єктивного та повного встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного прийняття рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України у виді штрафу розміром 597205,48 грн, про що 16.07.2024 посадовою особою Львівської митниці прийнято постанову в справі про порушення митних правил №0591/20900/24. Згідно цієї постанови фактичні дії ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил полягають в тому, що він 03.12.2022 вчинив переміщення через митний кордон України товарів із порушенням порядку їх декларування (недекларування переміщуваних через митний кордон товарів).

Щодо питання достатності і достовірності (належності і допустимості) доказів, які підтверджують вину позивача ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил (недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України), які вчинені 03.12.2022, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно статті 251 КУпАП (як і передбачено статтею 495 МК України), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (порушення митних правил) та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами, а також об`єктивного та повного встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного прийняття рішення.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст.73 КАС України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.76 КАС України).

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Пунктом 8 ч.1 ст.4 МК України визначено, що декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно із ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 ст.266 МК України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. У випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 8 ст.374 МК України передбачено, що товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Судом у даній справі встановлено, що 03.12.2022 о 03:11 год. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» Львівської митниці у напрямку «в`їзд в Україну» по смузі руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб із реєстраційними номерами BK5062HB/ НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно контрольного талону для проходження по «червоному коридору серія/номер ТІС 217605, поданого громадянином ОСОБА_2 до митного контролю транспортний засіб із реєстраційними номерами НОМЕР_5 /AE2785XF переміщувався порожнім (без товарів).

До митного контролю ОСОБА_1 подав контрольний талон для проходження транспортного засобу по «червоному коридору» серії ТІС 217605, паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з р.н. НОМЕР_8 / НОМЕР_6 . В ході митного контролю ОСОБА_1 заявив, що переміщується через митний кордон України без вантажу.

Згідно з інформації, яка міститься в АСМО «Інспектор», вказаний транспортний засіб переміщувався без вантажу.

Митний орган Республіки Польщі у листі від 22.03.2024 № 0201- IGM.542.365.2024.2 (лист Держмитслужби від 18.04.2024 № 42860/ 4-20) повідомив, що транспортним засобом з р.н. НОМЕР_8 у наведену дату переміщувалися товари згідно з митною декларацією від 02.12.2022 № 22PL402010E2030016 та надано її витяг (скріп - шот) електронних інформаційних систем митних органів Польщі.

Відповідно до вказаної митної декларації Республіки Польща її митними органами № 22PL402010E2030016 від 02.12.2022 здійснено пропуск за межі митної території Євросоюзу транспортного засобу із р.н. НОМЕР_8 , яким переміщувалися товари загальною вагою брутто 1 356кг, та вартістю 244 748,32 польських злотих (за курсом НБУ станом на 03.12.2022 - 1990684,93 гривні), зокрема

1) «телевізори т.м. «Samsung», у кількості 5 штук, загальною вагою нетто 188 кг. та вартістю 35 544 польських злотих;

2) генератор, у кількості 1 штука-загальною вагою нетто 77 кг. та вартістю 4 423 польських злотих;

3) «телевізори т.м. «LG», у кількості 6 штук, загальною вагою нетто 161 кг. та вартістю 42 663 польських злотих;

4) зарядні станції «EcoFIow», у кількості 5 штук, загальною вагою нетто 185 кг. та вартістю 44 700 польських злотих;

5) зарядні станції «EcoFIow», у кількості 5 штук, загальною вагою нетто 185 кг. та вартістю 44 700 польських злотих;

6) «телевізори т.м. «Philips», «Samsung», у кількості 7 штук, загальною вагою нетто 226 кг. та вартістю 37673 польських злотих;

7) «телевізори т.м. «Samsung», у кількості 5 штук, загальною вагою нетто 200 кг. та вартістю 35 145 польських злотих.

09.05.2024 громадянину України ОСОБА_1 . Львівською митницею надіслано лист за вих. № 20-03/20-07/10/13445 про необхідність прибуття в термін до 20.05.2024 до Львівської митниці з метою надання пояснень та вирішення питання про складання протоколу про порушення митних правил.

11.05.2024 громадянин ОСОБА_1 згідно із нормами статті 63 Конституції України відмовився від надання пояснень щодо обставин переміщення 03.12.2022 через митний кордон України.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.04.2011 №260 «Про організацію та здійснення огляду транспортних засобів і вантажів», комплекс дій та заходів щодо недопущення випадків незаконного переміщення через державний кордон осіб з використанням обладнаних схованок та їх виявлення, а також незаконного переміщення, у тому числі з використанням схованок, через державний кордон зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених для переміщення через державний кордон, виявлення викрадених транспортних засобів здійснювати шляхом огляду транспортних засобів та вантажів.

Згідно з п.2 вказаного наказу від 22.04.2011, огляд транспортних засобів і вантажів здійснювати із застосуванням заходів контролю першої та другої лінії прикордонного контролю з дотриманням норм частини другої та четвертої статті 6 Закону України "Про прикордонний контроль" ( 1710-17 ) щодо початку та закінчення прикордонного контролю.

Контроль першої лінії включає проведення заходів перевірки в мінімально необхідному обсязі для визначення наявності законних підстав для перетинання державного кордону транспортними засобами та вантажами. Він передбачає проведення візуального огляду транспортних засобів та вантажів без втручання в їх конструктивні особливості (зовнішній огляд транспортних засобів та вантажів, огляд кабін, купе, кают, салонів, цілісності упаковок, наявність пломб, спостереження за поведінкою пасажирів та обслуговуючого персоналу).

Будь-яких претензій до водія ОСОБА_1 , який перетинав кордон, у представників митниці не було, однак через більш ніж півтора року його притягнуто до відповідальності за переміщення товарів через митний кордон України шляхом недекларування товарів.

При проходженні митного контролю інспектором митниці повинно бути вчинено комплекс дій, в тому числі фотографування порожнього транспортного засобу.

Процедуру здійснення фото-, відеофіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами щодо товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, - визначено Порядком здійснення фото-, відео фіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №370 (далі Порядок №370).

Об`єктом фото-, відеофіксації є, зокрема, будь-які товари, транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України (п. 3).

Засоби фото-, відеофіксації застосовуються посадовою особою органу доходів і зборів у разі, коли за результатами застосування системи управління ризиками необхідне здійснення фото-, відеофіксації під час проведення митних формальностей, а також у разі необхідності зафіксувати проведення митних формальностей на будь-якому етапі митного контролю (п. 5).

На фотознімках, у відеозаписах повинен чітко відображатися знятий об`єкт або його частина (в разі фотографування, відеозйомки лише частини об`єкта) (п. 10).

Фотознімки, відеозаписи повинні візуально відображати дату та час проведення зйомки (крім випадків, коли наявні засоби фото-, відеофіксації не мають таких функцій, про що обов`язково зазначається в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (далі - акт про проведення огляду) та його електронній копії) (п. 11).

Відповідно до п.13 цього Порядку фото-, відеозйомка товарів, транспортних засобів під час проведення огляду (переогляду) здійснюється шляхом фіксації: типу транспортного засобу, його номера, а в разі переміщення транспортного засобу як товару - фіксації номерів окремих вузлів транспортного засобу (VIN-коду, номера двигуна тощо); загального плану (зовнішнього вигляду) закритого вантажного відсіку транспортного засобу (контейнера), його номера і цілісності накладеного митного забезпечення та/або інших засобів ідентифікації; загального плану відкритого вантажного (багажного) відсіку нерозвантаженого транспортного засобу, яка дає можливість оцінити ступінь (повноту) його завантаженості, характеристики вантажних місць та упаковки товарів; вивантаженої частини товарів, яка здійснюється у такий спосіб, щоб забезпечити можливість оцінити кількість та/або обсяг фактично вивантажених та невивантажених товарів; невивантаженої частини товарів (у разі часткового вивантаження товарів) або порожнього відсіку (у разі повного вивантаження товарів) транспортного засобу із забезпеченням наявності на фотознімках та/або відеозаписі, реєстраційного номера транспортного засобу; відкритих (розібраних) вантажних місць та їх вмісту.

Єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.01.2021 №32) (далі Порядок №684).

Згідно з пп.3 п.1 розділу ХІІ Порядку №684, посадові особи митних органів (їх структурних підрозділів) під час застосування СУР зобов`язані, зокрема, забезпечувати повне та якісне виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування СУР (системи управління ризиками).

Суд вважає за необхідне зауважити, що при перетині ОСОБА_1 державного кордону України у представників митниці було достатньо засобів та способів для виявлення товару в автомобілі, який заявлений як пустий, проте, як стверджує митний орган, перевозив товар загальною вагою 1 356 кг.

В оскаржуваній постанові №0591/20900/24 відповідач посилається на декларації, надані митними органами Республіки Польща, які самі по собі доводять лише факт початку процедури оформлення експорту товару із відповідної держави. Дана декларація жодним чином не виключає можливості переходу права на товар після такого оформлення до інших осіб, в тому числі до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах.

Митні процедури в країнах ЄС регламентуються іншими положеннями і виходять за межі предмету доказування у даній справі, оскільки суд не перевіряє та не встановлює чи дотримався ОСОБА_1 порядку проходження даних процедур, а перевіряє дотримання ним положень митного законодавства України, яке дотримано позивачем повністю. Обставини проходження ОСОБА_1 митних процедур на митниці країни ЄС не є доказом вчинення ним порушення митних правил на території України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України. Наявність такої обґрунтованої підозри відповідачем не доведено.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі також Конвенція), притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції.

Згідно частини другої статті 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 6 Конвенції встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (зокрема, пункт 51 рішення у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Таким чином, адміністративне правопорушення передбачене частиною другою статті 471 МК України може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в Рішенні від 8 червня 2022 року у справі № 3-20(ІІ)/2022 зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Застосовуючи практику Верховного Суду (зокрема, постанова від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к) суд наголошує, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Частиною 1 ст. 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Аналізуючи вимоги частини першої статті 495 МК України, суд зазначає, що докази вчинення позивачем ОСОБА_1 інкримінованого останньому правопорушення у митного органу відсутні в розумінні зазначеної статті, оскільки в протоколі про порушення митних правил від 20.05.2024 №0591/20900/24 чітко зазначено, що 03.12.2022 о 03:11 год. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» Львівської митниці у напрямку «в`їзд в Україну» по смузі руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб із реєстраційними номерами НОМЕР_5 / НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно контрольного талону для проходження по «червоному коридору серія/номер ТІС 217605, поданого громадянином ОСОБА_2 до митного контролю транспортний засіб із реєстраційними номерами НОМЕР_5 /AE2785XF переміщувався порожнім (без товарів); пояснення свідків відсутні; ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень щодо обставин переміщення 03.12.2022; засоби фото-, відеофіксації митних та інших формальностей, які проводилися контролюючими органами щодо транспортного засобу, що переміщувався через митний кордон України під керуванням ОСОБА_1 відсутні; висновок експерта - відсутній; товар, а саме безпосередні предмети порушення митних правил при перетині позивачем кордону, - відсутній, що і підтверджено матеріалами даної справи та жодним чином не спростовано митним органом.

Інших доказів, які б вказували на факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення митним органом не надано, а сам по собі протокол та долучені до нього документи не спростовують доводів сторони позивача.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що у даному випадку відповідач не довів правомірність притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов переконання про підставність позовних вимог щодо скасування оскаржуваної постанови Львівської митниці у справі про порушення митних правил №0591/20900/24 від 16.07.2024.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що даним рішенням скасовується постанова у справі про порушення митних правил №0591/20900/24 від 16.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України, провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.132 КАС України, передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем ОСОБА_1 під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією.

З урахуванням зазначених процесуальних норм, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень - Львівської митниці.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 157 КАС України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 23.09.2024.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2, 6, 9, 77, 90, 139, 241, 246, 250, 251, 286, 295 КАС України, суд,

вирішив :

позов ОСОБА_1 до Львівської митної служби України Львівська митниця про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про порушення митних правил №0591/20900/24 від 16.07.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів на суму 597205,48 грн

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.2ст.471МК України - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці Державної митної служби України (адреса: м.Львів, вул.Костюшка,1, код ЄДРПОУ 43971343) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_9 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.09.2024 щодо зупинення стягнення у виконавчому провадженні №75933613, відкритому на підставі постанови в.о. начальника Львівської митниці Кузніка Андрія Юрійовича про порушення митних правил №0591/20900/24 від 16.07.2024, - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М. Колтун