Справа № 160/30798/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРемез К.І.
за участі секретаря судового засіданняАнтонової А.Ю.
представника позивача Чіняєвої О.М. представника відповідача Пирогова С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛОГІЯ-Д" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
19.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛОГІЯ-Д" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Cхідного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19 та №000/732/32-00-07-06-19.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 31.07.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛОГІЯ-Д» було отримано засобами поштового зв`язку податкове повідомлення-рішення Cхідного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19, в якому зазначено, що відповідно до акту перевірки № 587/32-00-07-06-14/42353652 від 10.06.2024 встановлено порушення ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» п.57.1 ст.57, п.2001.5 п.2001.6 ст.2001 п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, із змінами та доповненнями, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 17 950 084,84 грн, зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25% у сумі 4 487 521,22 грн протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення, та податкове повідомлення-рішення Cхідного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.07.2024 №000/732/32-00-07-06-19, в якому зазначено, що відповідно до акту перевірки № 587/32-00-07-06-14/42353652 від 10.06.2024 встановлено порушення п.44.1, п.44.3 ст.44, п.58.1 ст.58, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), зобов`язано сплатити штраф у сумі 1020,00 грн протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення.
14.08.2024 позивачем було направлено до ДПС України скаргу за вих. №98 від 14.08.2024 на податкові повідомлення-рішення Cхідного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19 та №000/732/32-00-07-06-19.
Позивач вважає дії податкового органу протиправними, а податкові повідомлення-рішення від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19 та №000/732/32-00-07-06-19 такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне.
Так, зі змісту податкового повідомлення-рішення від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19 вбачається, що відповідно до акту перевірки № 587/32-00-07-06-14/42353652 від 10.06.2024 встановлено порушення ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» п.57.1 ст.57, п.2001.5 п.2001.6 ст.2001 п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, із змінами та доповненнями, відповідно до якого встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 17 950 084,84 грн., та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25% у сумі 4 487 521,22 грн.
Тобто, за результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про наявність умислу в діях платника податків щодо несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що призвело до накладення штрафу у розмірі 25% (п.124.2 ст.124 Податкового кодексу України).
Проте, контролюючим органом в акті перевірки № 587/32-00-07-06-14/42353652 від 10.06.2024 не вказано, яким чином контролюючий орган лише на підставі ненадання платником податків документів у строк проведення перевірки дійшов висновку про наявність вини у формі умислу в діях позивача.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
Акт отримано платником 18.06.2024. Актом документальної позапланової невиїзної перевірки встановлені порушення: 1. п. 57.1 ст. 57, п. 2001.5, п. 2001.6. ст. 2001, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу, що призвело до несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань згідно поданих до контролюючого органу ДПС ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» податкових декларацій з ПДВ за звітні податкові періоди травень 2021, вересень 2021, жовтень 2021, вересень 2023, листопад 2023 року; 2. пп. 16.1.5 п. 16.1 ст.16, п. 44.1, п. 44.3, п.44.5, 44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, за результатами чого складено Акт про ненадання до перевірки оригіналів, належним чином завірених копій первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів від 10.06.2024.
ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» не погодилось з висновками Акту та надало заперечення до Акту листом № 88 від 01.07.2024 року (вх. № 5441/6 від 03.07.2024), в яких виявлено бажання прийняти участь у їх розгляді. Розгляд Заперечень ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» Постійною комісією Східного міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок відбувся 15.07.2024. Посадові/уповноважені особи ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» не приймали участі у розгляді матеріалів перевірки. За результатами розгляду заперечення встановлено, що підприємство мало можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачено відповідальність, а тому акт був складено правомірно та із застосуванням норм чинного законодавства.
Східним МУ ДПС згідно встановлених актом правопорушень та за результатами розгляду заперечень було винесено ППР від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19 та №000/732/32-00-07-06-19. ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» не погоджуючись з винесеними ППР, направило на адресу ДПС України скаргу від 14.08.2024 року на податкові повідомлення-рішення від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19 та №000/732/32-00-07-06-19. За результатами розгляду наданої до контролюючого органу скарги ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д», були зроблені висновки про правомірність акту та в подальшому винесених ППР.
TOB "ЕКОЛОГІЯ-Д" на дату закінчення перевірки документи не надано, що є порушенням пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3, п.44.5, 44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, за результатами чого складено Акт про ненадання до перевірки оригіналів, належним чином завірених копій первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів від 10.06.2024, який направлено на юридичну адресу TOB "ЕКОЛОГІЯ-Д".
ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» не погодилось з висновками щодо порушень, які викладено в Акті та відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу надано заперечення листом № 88 від 01.07.2024 року (вх. № 5441/6 від 03.07.2024, далі - Заперечення) щодо Акту. ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» під час надання заперечень по суті розглядаємих питань надано додаткові документи, а саме: - Довідка від 01.07.2024 про заборгованість споживачів перед ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» за житлово-комунальні послуги; - Довідка від 01.07.2024 про дебіторську заборгованість контрагентів (без урахування заборгованості за житлово-комунальні послуги); - Довідка від 01.07.2024 про першочергові зобов`язання ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» станом на граничні терміни сплати узгоджених податкових зобов`язань; - Скріншот сторінки електронної пошти «Написати листа» з вкладкою «надісланий» (при цьому, інформація, щодо доставки відсутня) - 2 шт. ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» у своїх Запереченнях не наводить обґрунтування наявності причинно-наслідкового зв`язку між складною економічною ситуацією в Україні та її економічним становищем, епідемією спричиненою ковідом і збройною агресією російської федерації та неможливістю виконання конкретного зобов`язання - своєчасної сплати ПДВ, не зазначає альтернативних можливостей виконання такого зобов`язання, а також інших доказів, які б підтвердили здійснення заходів, вжитих платником податків, спрямованих щодо дотримання правил та норм податкового законодавства.
Відповідач також зазначає, що Східним МУ ДПС було направлено лист «Щодо надання документів та письмових пояснень» від 20.03.2024 №1414/6/32-00-50-02-05 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відповідно до якого повідомлено інформацію щодо несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, із проханням надати письмові пояснення та їх документальні підтвердження обставин що стосуються несвоєчасної сплати ПДВ та вжитих платником податку заходів, а саме: виписки банку, платіжні доручення, платіжні інструкції тощо.
ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» листом №43 від 15.04.2024 (вх. №2803/6 від 19.04.2024) надало відповідь, у якому зазначило про те, що до неможливості сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ у встановлені строки призвело наступне: підприємство має першочергові зобов`язання з виплати заробітної плати працівникам, зі сплати до загальнодержавного та місцевого бюджетів податків, зборів та обо`язкових платежів, зі сплати контрагентам за надання послуг (приймання та утилізація сміття, ремонту та технічного обслуговування ліфтів та обладнання, вартості пального тощо); низька платіжна дисципліна споживачів послуг, що зумовлено карантином та військовою агресією; підприємство не було в змозі нараховувати і стягувати неустойку зі споживачів.
Відповідач вважає дії контролюючого органу правомірними, вину платника податків у порушенні податкового законодавства встановленою та доведеною.
10.12.2024 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позицію, викладену у позові.
06.01.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про долучення копії акту про ненадання до перевірки оригіналів, належним чином завірених копій первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКОЛОГІЯ-Д», яку суд долучив до матеріалів справи.
10.03.2025 та 31.03.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі на підтвердження позовних вимог.
У судових засіданнях представник позивача підтримала позицію, викладену у позові.
Представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, вказаних у відзиві на позов.
Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі підпункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 25.04.2024 №104-п, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛОГІЯ-Д» з питання дотримання термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за звітні (податкові) періоди травень 2021, вересень 2021, жовтень 2021, вересень 2023, листопад 2023 року.
Позивач подавав заперечення та скаргу на висновки вказаних актів, проте контролюючим органом такі висновки залишені без змін, та прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19 та №000/732/32-00-07-06-19, з приводи визнання протиправними та скасування яких позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податковою обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений к порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.
За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. (статті 111 ПК України).
Із матеріалів справи слідує, що актом перевірки встановлено несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбувалась із затримкою від 8 до 23 календарних днів та застосовано штрафні санкції на підставі статті 124 ПК України.
Як убачається з податкового повідомлення-рішення від 22.07.2024 №000/731/32-00-07-06-19 до позивача застосовано штрафну санкцію у виді штрафу у розмірі 25 %, що відповідає положенням п. 124.3 ст. 124 ПК України.
Щодо застосування відповідачем вимог п. 124.3 ст. 124 ПК України при нарахуванні позивачу штрафних санкцій, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 ПК України порядок справляння податків і зборів їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, встановлюється цим Кодексом.
Законом України від 16.01.2020 №466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон №466) внесено зміни до Кодексу, у тому числі, в частині кваліфікації податкового правопорушення саме як протиправного, винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Також, Законом №466 визначено, у яких випадках діяння вважається таким, що вчинене умисно, а також зазначено, що необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 Кодексу, є встановлення контролюючими органами вини особи.
Податковим правопорушенням, у відповідності із п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т. ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 112.1, п. 112.2 ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, невжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення.
Суд відмічає, що ПК України не містить визначення поняття «вина», однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у пунктах 112.1, 112.2 ст. 112 ПК України та полягають у тому, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
При цьому, необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є:
- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;
- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.
Отже, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.
Суд зазначає, що разом із цим, необхідно враховувати, що згідно п. 109.3 ст. 109 Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи, лише у випадках визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу.
У всіх інших випадках визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.
Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно з п. 124.2 ст. 124 ПК України діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 124.3 ст. 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПКУ та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (абзац другий п. 109.1 ст. 109 ПК України).
У випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125 1.2 - 125 1.4 статті 125 1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи (абзац другий п. 109.3 ст. 109 ПКУ).
Юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу на підставі пункту 124.3 статті 124 Податкового кодексу України, є обов`язок доведення контролюючим органом умислу платника податків, а саме, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, то останній не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Водночас, положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків (п. 112.7 ст. 112 ПКУ).
Отже, не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення.
Зважаючи на зазначене, суд вказує, що відповідальність за скоєння податкового правопорушення, що передбачена, у тому числі пунктами 124.2, 124.3 статті 124 ПК України настає лише у разі, коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, платника податку не можливо буде притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.
Виходячи з аналізу положень пункту 124.2, статті 124 ПК України, юридичним фактом, з яким пов`язується відповідальність у вигляді штрафу, є обов`язок доведення контролюючим органом скоєння платником податків податкового правопорушення, а саме: що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але платником податків умисно не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, умисно вчинив ці дії.
Тож, наголошення відповідачем на тому, що позивачем не подавались пояснення, листи з інформацією щодо неможливості виконання ним обов`язку зі своєчасної сплати податку, не враховуються, оскільки законодавством обов`язок доведення вини покладений на контролюючий орган.
Судом встановлено, що відповідачем у акті перевірки не зазначено жодних обґрунтувань, чому до позивача необхідно застосувати положення пункту 124.3 статті 124 ПК України, та з яких підстав відповідач дійшов висновку, що позивач діяв умисно, а також не наведено такого у межах провадження по даній справі.
Суд зазначає, що у цій справі не є спірним факт порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 ПК України, відповідно до акту перевірки своєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбувалась з затримкою до 30 календарних днів.
Так, відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Не є спірним між сторонами також і кількість днів затримки несвоєчасної сплати ТОВ «Екологія-Д» узгоджених сум податкових зобов`язань по ПДВ.
Суд зауважує, що акт перевірки взагалі не містить посилань на пункт статті 124 ПК України, яким мала бути визначена штрафна санкція щодо позивача.
Надані відповідачем пояснення, акт перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення не дають змоги дійти висновку, яким чином контролюючий орган ухвалив рішення щодо застосування певного виду штрафу, що, на думку суду, позбавляє позивача можливості сформулювати відповідні заперечення та уникати у майбутньому аналогічних порушень податкового законодавства.
Також під час судового розгляду не знайдено підтвердження факту ненадання або надання не в повному обсязі належним чином завірених первинних документів на запити контролюючого органу від 25.04.2024 №2211/6/32-00-07- 06-04, наслідком чого є визнання протиправним та скасування відповідного повідомлення-рішення.
Відсутність в акті перевірки інформації, яка характеризує таку ознаку виявленого діяння як умисність, вказує на необґрунтованість прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення на підставі пунктів 124.2, 124.3 статті 124 ПК України.
Встановлені у цій справі обставини свідчать, що в акті перевірки лише зафіксовано виявлене контролюючим органом порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 ПК України, а також відсутні посилання на підтверджені відповідними доказами обставини, які б вказували на наявність саме такої кваліфікуючої ознаки як умисел в діях платника податків та цілеспрямоване створення ним умов, які не мали іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України.
Суд зауважує, що позивачем надано повні, змістовні та логічні пояснення на підтвердження позовних вимог.
Доводи відповідача суд відхиляє, оскільки вони неконкретизовані, не містять зауважень щодо наданих позивачем пояснень та документів, та зводяться до цитування норм законодавства та вільного їх трактування. Відповідачем не доведено, що позивач умисно вчинив дії, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, оскільки базуються лише на припущеннях.
Відтак, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У той же час, ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Згідно із частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно положень частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з пунктами 1, 2 частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З огляду на те, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову до суду, в розмірі 24 224,00 грн підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 139, 241-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛОГІЯ-Д" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Cхідного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.07.2024 № 000/731/32-00-07-06-19.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Cхідного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.07.2024 № 000/732/32-00-07-06-19.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 квітня 2025 року.

Суддя К.І. Ремез