Справа № 560/1080/19
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 квітня 2025 року

м. Київ

справа №560/1080/19

адміністративне провадження №К/9901/27250/19; К/9901/27289/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року

у справі № 560/1080/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, заявник) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФ України в Хмельницькій області; відповідач, боржник) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2019, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2019 розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з 90 % до 86 %;

- зобов`язано ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2019 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з 90 % суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з урахуванням проведених виплат;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Надалі постановою Верховного Суду від 30.11.2022 скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо дати, з якої необхідно здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, в цій частині прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог:

- визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо непроведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 до 31.12.2018 у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 згідно з довідкою Апеляційного суду Хмельницької області від 21.12.2018 та з 01.01.2019 до 31.01.2019 у зв`язку із зміною з 01.01.2019 суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Закону № 2629-VІІІ згідно з довідкою Апеляційного суду Хмельницької області від 22.01.2019;

- зобов`язано ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 до 31.12.2018 у зв`язку із зміною суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р/2018 з урахуванням довідки Апеляційного суду Хмельницької області від 21.12.2018, з 01.01.2019 до 31.01.2019 у зв`язку із зміною з 01.01.2019 суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області на підставі Закону № 2629-VІІІ з урахуванням довідки Апеляційного суду Хмельницької області від 22.01.2019;

- в іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 залишено без змін.

10.05.2023 до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , подане у порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якому позивач просив зобов`язати ГУ ПФ України в Хмельницькій області у місячний строк подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 у частині зобов`язання здійснити виплату заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 до 31.01.2019 у розмірі 16 383,11 грн, нараховану під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на виконання судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 28.06.2023 зобов`язано ГУ ПФ України в Хмельницькій області подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 560/1080/19 протягом 30-ти днів з дня отримання копії ухвали.

26.07.2023 до Верховного Суду надійшов звіт ГУ ПФ України в Хмельницькій області про виконання постанови від 30.11.2022. У звіті зазначено, що на виконання судового рішення ОСОБА_1 було нараховано доплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 до 31.01.2019 у сумі 16 383,11 грн, яку включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з датою надходження рішення до боржника на виконання 06.12.2022; у такому разі погашення заборгованості здійснюється у порядку черговості виконання судових рішень за датою набрання ними законної сили в межах видатків ГУ ПФ України в Хмельницькій області на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, встановлених у Бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631.

Ухвалою Верховного Суду від 17.08.2023 встановлено ГУ ПФ України в Хмельницькій області новий строк для подання звіту про виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці; зобов`язано ГУ ПФ України в Хмельницькій області протягом двох місяців з дня отримання копії цієї ухвали подати до Верховного Суду звіт про виконання вказаної постанови Верховного Суду з письмовими доказами на підтвердження виплати заборгованості.

ГУ ПФ України в Хмельницькій області подало звіт про виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022, в якому стверджувало про повне виконання судового рішення, наводячи аргументацію, яка фактично повторює надану у попередньому звіті. Додатково зазначає, що 13.10.2023 № 2200-0502-5/93915 направило до Пенсійного фонду України повторно запит щодо виплати ОСОБА_1 коштів відповідно до постанови Верховного Суду від 30.11.2022.

За результатами розгляду цього звіту відповідача Верховний Суд ухвалою від 31.01.2024, неприйнявши такий як доказ повного виконання судового рішення, установив ГУ ПФ України в Хмельницькій області новий строк для подання звіту щодо виконання постанови від 30.11.2022 в частині виплати позивачу заборгованості за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці, разом із доказами на підтвердження проведення виплати коштів.

31.07.2024 до Верховного Суду надійшов новий звіт ГУ ПФ України в Хмельницькій області про виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022, у якому було зазначено, що у 2018 - 2023 роках, виходячи із сум виділених з бюджету Пенсійного фонду України у структурі коштів Державного бюджету України на цілі погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів, Головне управління провело виплату сум заборгованостей з пенсійних виплат згідно з рішеннями судів, які набрали законної сили по 20.09.2020. При цьому сума коштів на погашення заборгованості за подальшими рішеннями суду має бути визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік, який ще не затверджено. Тому здійснення виплати позивачу коштів, нарахованих на виконання постанови Верховного Суду у справі №560/1080/19 за період з 04.12.2018 по 31.01.2019 в сумі 16 383,11 грн, можливе лише в межах затверджених бюджетних призначень для проведення виплат в порядку черговості.

Крім того, ГУ ПФ України в Хмельницькій області наголосило, що з метою забезпечення асигнування бюджетних коштів на вищезазначену мету Головним управлінням спрямовані до Пенсійного фонду України звернення від 13.10.2023 та від 31.07.2024 з проханням виділити кошти в сумі 16 383,11 грн на проведення розрахунків із ОСОБА_1 . У свою чергу Пенсійним фондом України листом від 23.11.2023 повідомлено, що Бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631, на погашення заборгованості з пенсійних виплат (в тому числі щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями судів передбачено 360 млн. грн. Черговість виплат на виконання рішень судів визначається датою набрання ними законної сили. А тому, виплата коштів на виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 560/1080/19 реалізується в межах затверджених бюджетних призначень для виконання відповідних виплат. В той же час відповідь на лист відповідача від 31.07.2024 від Пенсійного фонду України досі не надійшла.

Верховний Суд своєю ухвалою від 19.08.2024 установив боржнику новий шестимісячний строк для подання звіту про виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 з дня отримання копії цієї ухвали в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за перерахованим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці.

Водночас у цій ухвалі касаційний суд відзначив, що ГУ ПФ України в Хмельницькій області у поданому звіті не підтвердило документально повне виконання судового рішення та, що упродовж нового строку відповідач має вжити завершальні заходи для виконання постанови касаційного суду від 30.11.2022, не обмежуючись при цьому лише направленням запитів на виділення коштів до центрального органу виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного забезпечення; актуалізувати перед Пенсійним фондом України проблему неповного виконання судових рішень, ухвалених не на користь Фонду, ініціювати зміну системного підходу до виконання таких рішень.

Від ГУ ПФ України в Хмельницькій області до Суду надійшов звіт (вих. № 2200-0804-7/14044 від 19.02.2025) про виконання рішення суду у справі № 560/1080/19, у якому останнє покликається на виконання судового рішення у межах наданих йому повноважень у повному обсязі. У взаємозв`язку з наведеним Головне управління повідомило, що у бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік у структурі коштів Державного бюджету України виокремлені кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, річний обсяг яких передбачений в сумі 500,00 млн грн. ГУ ПФ України в Хмельницькій області у 2024 році проведена виплата заборгованості з пенсійних виплат згідно з рішеннями судів на суму 5,57 млн. грн, які набрали законної сили по 19.11.2022. Разом з тим, сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду має також бути визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік, який наразі ще не затверджений. А тому Головне управління не володіє інформацією про орієнтовні строки виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 560/1080/19.

Водночас Пенсійний фонд України своїм листом від 27.08.2024 вих. № 2800-030102-9/51876 (у відповідь на лист від 31.07.2024) повідомив відповідача про те, що виплата коштів на виконання згаданої вище постанови касаційного суду здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для виконання відповідних виплат. При цьому черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Крім того, ГУ ПФ України в Хмельницькій області клопотало про звільнення його керівника від сплати штрафу за не виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з нарахованого грошового утримання судді в сумі 16 383,11 грн на підставі поданих доказів, а саме: листів ГУ ПФ України в Хмельницькій області від 13.10.2023 вих. № 2200-0502-5/93915, від 31.07.2024 № 2200-0403-5/74384, від 05.02.2025 вих. №2200-0403-5/10625 - адресованих Пенсійному фонду України; листів-відповідей Пенсійного фонду України від 23.11.2023 вих. № 2800-030202-9/66296, від 27.08.2024 вих. № 2800-030102-9/51876 і від 27.02.2025 вих. №2800-030102-9/13557.

Позивач, ознайомившись із цим звітом від 19.02.2025, подав до Верховного суду заяву, де навів свої міркування стосовно причин невиконання відповідачем судового рішення в частині виплати нарахованої доплати та у взаємозв`язку з цим просив про таке:

- відмовити ГУ ПФ України в Хмельницькій області у прийнятті звіту;

- накласти на керівника ГУ ПФ України в Хмельницькій області штраф у сумі 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- встановити ГУ ПФ України в Хмельницькій області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення;

- відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про звільнення від сплати штрафу.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачем не наведено обгрунтованих обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, та, що останнім не вжито визначених законодавством заходів, які він зобов`язаний був вживати для виконання судового рішення. При цьому звернення до Пенсійного фонду України з формальними листами про виділення коштів позивач вважає недостатніми заходами для повного виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022.

Розглянувши поданий звіт про виконання рішення суду, Суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення, що узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, від 07.02.2022 у справі № 200/3958/19-а.

З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон № 4094-ІХ), яким ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції, а КАС України доповнено ст.ст. 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Згідно із п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Розгляд зазначеного звіту про виконання судового рішення здійснено судом з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності Законом № 4094-ІХ, в порядку письмового провадження, а також після виходу одного з членів колегії суддів із відпустки.

Вимоги до змісту та форми такого звіту визначені у нормах ч. 2 та 3 ст. 382-2 КАС України.

Згідно ч. 1 - 4 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

При цьому за змістом норм ч. 5 цієї ж статті Кодексу передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Аналізуючи наведені вище процесуальні норми у сукупності, Верховний Суд при розгляді звіту про виконання судового рішення, що стосується виплати заборгованості з пенсії (ухвала від 13.03.2025 у справі № 640/16655/21), висловив позицію про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання зобов`язань у межах відповідної справи. Наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, а також можливість встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення чи зміна способу і порядку його виконання. Будь-якого альтернативного варіанту дій у такому випадку у суду немає.

Одночасно в іншій своїй ухвалі від 03.03.2025 у справі № 160/5259/20 Верховний Суд відзначив, що за усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

У взаємозв`язку із наведеним Суд вважає за необхідне зазначити, що накладення штрафу за невиконання судового рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності останнього за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу судового контролю як штраф у випадку відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є обов`язком суду й направлено на забезпечення повної реалізації відповідного судового рішення.

При цьому визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У свою чергу в залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання за судовим рішенням, що підлягає виконанню боржником, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Зокрема перелік таких обставин при виконанні судового рішення, яке стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), визначений у ч. 5 ст. 382-З КАС України. А саме це відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами ст. 382-3 КАС України. А тому, вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), судом має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Зокрема суд повинен з`ясувати чи вживалися суб`єктом владних повноважень (зокрема в особі його керівника) всі необхідні та вичерпні заходи для своєчасного і повного виконання судового рішення, та які саме заходи; чи діяв зазначений керівник при вжитті тих чи інших заходів добросовісно, пропорційно, своєчасно та обгрунтовано; чи існували документально підтверджені поважні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. Необхідність встановлення судом цих обставин під час розгляду звіту про виконання судового рішення, ухваленого у справі, яка стосується здійснення пенсійних (соціальних та ін.) виплат, випливає безпосередньо зі змісту ч. 2 і 5 ст. 382-3 КАС України.

Проаналізувавши доводи відповідача, викладені у наданому звіті про виконання судового рішення, а також дослідивши долучені до звіту копії документів сукупно з іншими матеріалами справи, Суд встановив, що постанова від 30.11.2022 в частині здійснення нарахування виплати з щомісячного довічного грошового утримання судді за період з 04.12.2018 до 31.01.2019 виконана, але в частині погашення нарахованої виплати за вказаний період у сумі 16 383,11 грн станом на день подання цього звіту така залишилася невиконаною.

У контексті наведеного Суд враховує, що у силу приписів ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Поряд з цим за правилами п. 20 і 29 ст. 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається:

- взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України;

- здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

У звіті від 19.02.2025 вих. № 2200-0804-7/14044, як й у попередніх своїх звітах про виконання судового рішення, Головне управління зазначило, що причина невиконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 в частині виплати на користь позивача доплати щомісячного довічного грошового утримання судді пов`язана виключно з відсутністю необхідного для цього бюджетного фінансування.

Відповідач пояснив, що витрати Пенсійного фонду України на виплати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України затверджуються Бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік. Зокрема, відповідно до п. 7 розд. ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 № 897/16913, черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

А тому погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду здійснюється органами Пенсійного фонду України в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду , що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду», за кодом КЕКВ 2710 «Виплата пенсій і допомог».

Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат за зазначеною бюджетною програмою, є Міністерство соціальної політики України, а Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

Інформація щодо потреби в коштах на виплату заборгованостей згідно судових рішень, що фінансуються за рахунок Державного бюджету України, подається до Пенсійного фонду України шляхом внесення даних про заборгованість до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Так, за наслідком виділення в межах Бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік за окремою бюджетною програмою певної суми коштів Головним управлінням проведені розрахунки з пенсіонерами з виплат заборгованості з пенсій за рішеннями суду (а саме тими, які набрали законної сили лише на 19.11.2020) в порядку черговості за датою набрання рішення суду законної сили та згідно з виділеними бюджетними коштами.

Разом з тим, ГУ ПФУ в Хмельницькій області зверталося до Пенсійного фонду України з листами від 13.10.2023 вих. № 2200-0502-5/93915, від 31.07.2024 вих. № 2200-0403-5/74384 й від 05.02.2025 вих. 2200-0403-5/10625 щодо виплати, нарахованої ОСОБА_1 на виконання згаданого судового рішення, суми коштів. Однак Пенсійний фонд України у своїх листах-відповідях від 23.11.2023 вих. № 2800-030202-9/66296, від 27.08.2024 вих. № 2800-030102-9/51876 і від 27.02.2025 вих. № 2800-030102-9/13557 повідомив про можливість здійснення виплати зазначеної доплати лише за наявності відповідного бюджетного призначення на такі цілі.

05.02.2025 ГУ ПФ України в Хмельницькій області втретє звернулося до Пенсійного фонду України з листом щодо здійснення фінансування виплати додаткових коштів у сумі 16 383,11 грн (копія останнього до звіту не долучена). Пенсійний фонд України у відповідь (лист від 27.02.2025 вих. № 2800-030102-9/13557) повідомив, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена в бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік після його затвердження. Зокрема сума коштів, що нарахована на виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 560/1080/19, буде виплачена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Суд вважає, що відповідачем не наведено обставин і не доведено належними та допустими доказами вжиття ГУ ПФ України в Хмельницькій області достатніх й вичерпних заходів для виконання рішення суду в повному обсязі.

Так, стверджуючи про відсутність необхідного бюджетного фінансування для погашення заборгованості, що утворилася внаслідок перерахунку пенсійних виплат, ГУ ПФ України в Хмельницькій області упродовж періоду з 26.07.2023 по 19.02.2025 вчетверте подано звіт про виконання рішення суду, який по суті є аналогічним за змістом попереднім.

При цьому Головне управління не надало Суду доказів:

- інформування Головним управлінням Пенсійного фонду України в офіційному порядку про наявність зобов`язання з виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 в частині виплати суми заборгованості (зокрема, шляхом подання до Пенсійного фонду України пакету документів: документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копії судового рішення; розрахунку суми доплати щомісячного довічного грошового утримання судді, що підлягає виплаті, засвідченого керівником боржника або уповноваженою ним особою);

- докази невключення до Бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік та 2025 рік видатків на погашення заборгованості з виплати саме за постановою Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 560/1080/19;

- вжиття керівником Головного управління активних і достатніх дій, які б свідчили про належне виконання ним обов`язків та використання всіх доступних інструментів, спрямованих на встановлення дійсного стану розгляду органом вищого рівня питання погашення заборгованості на виконання судового рішення у справі № 560/1080/19, боржником за яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стосовно ж покликання відповідача на випадки надсилання ним до Пенсійного фонду України листів від 13.10.2023, 31.07.2024 і від 05.02.2025, то Судом акцентувалася увага Головного управління, що направлення таких запитів на виділення коштів до Пенсійного фонду України не є достатнім для вжиття завершальних заходів з виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022. Необхідним також є вжиття заходів з метою актуалізацію перед Пенсійним фондом України проблеми неповного виконання судових рішень (зокрема, судового рішення у справі № 560/1080/19), ухвалених не на користь Фонду, та ініціювання зміни системного підходу до виконання таких рішень. Проте докази вчинення таких дій керівником ГУ ПФ України в Хмельницькій області до останнього із звітів про виконання судового рішення в чергове не долучено.

Таким чином, звіт від 19.02.2025 не містить доказів вчинення Головним управлінням (безпосередньо його керівником) всіх можливих активних дій, направлених на виконання судового рішення у повному обсязі, як й доказів відсутності у відповідача відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів для погашення нарахованої виплати, як підстави для звільнення від застосування судом штрафу відносно боржника.

Разом з тим, враховуючи передбачене у ч. 5 ст. 382-3 КАС України право суду звільнити боржника від сплати штрафу за невиконання (неповне виконання) судового рішення, за наявності певних документально доведених обставин, та з метою перевірки обгрунтованості доводів сторін про дійсні причини невиконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 й, відповідно для вирішення по суті клопотань учасників справи з питання накладення (звільнення від сплати) штрафу у зв`язку із невиконанням судового рішення в частині, Суд розглядає як прийнятне надати відповідачу можливість виконати судове рішення належним чином, здійснивши виплату нарахованої суми щомісячного довічного грошового утримання судді, у зв`язку з чим, згідно положення ч. 3 ст. 382-3 КАС України вирішив встановити новий строк для надання звіту про виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, Суд доходить висновку про відмову у прийнятті звіту про виконання постанови Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 560/1080/19 в частині погашення нарахованої виплати та необхідності у встановленні нового строку для виконання судового рішення у вказаній частині, а також для надання доказів, які підтверджують відсутність (тимчасову відсутність) бюджетних асигнувань у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань - протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 248, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, Верховний Суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У прийнятті та затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 560/1080/19 - відмовити.

2. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області новий строк для подання звіту про виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 560/1080/19.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати Верховному Суду звіт про виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 560/1080/19 протягом трьох місяців з дня отримання копії цієї ухвали.

4. Одночасно зі звітом надати до Верховного Суду документальні докази погашення нарахованої виплати у розмірі 16 383,11 грн або неможливості її сплати.

5. Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що звіт про виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 560/1080/19 має відповідати вимогам ст. 382-2 КАС України.

6. Роз`яснити сторонам, що заявлені ними клопотання з питання накладення (звільнення від сплати) штрафу у зв`язку із невиконанням судового рішення в частині будуть вирішені за наслідками надання Судом оцінки вищезазначеному звіту про виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб