Справа № 932/10574/24
Суддя: Потоцька С. С.
Дата ухвалення: 2025-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/932/212/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого - судді Потоцької С.С., за участю секретаря судового засідання- Карапиш А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Інспектора Павлоградського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Кірічевського Олександра Олександровича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Інспектора Павлоградського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Кірічевського Олександра Олександровича про скасування постанови від 18.10.2024 серія ЕНА № 3292022 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18.10.2024 відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вказує, що у постанові від 18.10.2024 зазначено, що він проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст. 122 КУпАП

Позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення, зазначає, що у м. Павлограді він дійсно рухався по вул. Центральній. Перед початком повороту він заздалегідь перестроївся у крайню праву смугу. Під`їжджаючи до перехрестя з вул. Соборною на зелене світло, він почав переїжджати перехрестя і під час завершення маневру проїду перехрестя загорівся жовтий сигнал світлофору, і тому він вимушений завершити проїзд перехрестя на жовтий миготливий сигнал, щоб не створювати на дорозі затор. Вважає, що відсутні докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення та наявності складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 04.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 05.12.2024 у порядку письмового провадження. Ухвалою від 05.12.2024 здійснений перехід від розгляду справи без виклику сторін до розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач- Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області надав відзив на позов, в якому зазначив, що постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, а позивач вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене частиною другою ст. 122 КУпАП. Також відповідач зазначає, що поліцейський розглянув справу з дотриманням вимог чинного законодавства, після виявлення факту правопорушення, постанова відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідач Інспектор Павлоградського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Кірічевський О. О. правом подання відзиву не скористався, повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань не подав.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 18.10.2024 інспектором Павлоградського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Кірічевським О. О. винесена постанова серії ЕНА № 3292022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.6).

У постанові від 18.10.2024 зазначено, що 18.10.2024 о 16:19 у м. Павлоград, на вул. Соборна, 75 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР.

Постановою від 18.10.2024 позивача притягнено до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 245 КУАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.7.3.е Правил дорожнього руху передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Диспозицією частини другої ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому перераховує норми чинного законодавства, якими керується посадова особа при винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

Відеозапис з місця події не долучений до матеріалів справи.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Опис адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Отже, відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача щодо незаконності постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного процесуального законодавства покладено на відповідача.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ч. 2ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ( ст. 7 КУпАП).

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип "поза розумним сумнівом", сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини", п. 282).

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в постанові про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачами не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленогоКАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2024, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Згідно із частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ч. 1ст. 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за подачу цього позову сплачений судовий збір у сумі 605, 50 грн, який підлягає стягненнюна користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 121, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Інспектора Павлоградського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Кірічевського Олександра Олександровича про скасування постанови- задовольнити.

Скасувати постанову від 18.10.2024 серія ЕНА № 3292022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП.

Закрити адміністративну справу від 18.10.2024 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за частиною другою ст. 122 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНКОПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, (, юридична адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, будинок 20а) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн 50 коп.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Незалежності, 50

Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області, , адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, будинок 20а.

Представник відповідача 1 Ізотова Тетяна Леонідівна, РНКОПП НОМЕР_3 , адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, будинок 20а.

ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя С.С.Потоцька