Справа № 420/30846/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/30846/24
Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛУМІ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024р. ТОВ «БЛУМІ» звернулося до суду із позовом до Одеської митниці, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості рішення про коригування митної вартості №UА500500/2024/000462/2 від 3 вересня 2024р.;

- визнати протиправною та скасувати карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000934;

- стягнути з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «БЛУМІ» судові витрати з урахуванням орієнтовного розрахунку суми судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на виконання умов контракту №24 від 1.10.2019р., додаткової угоди №2 від 30.12.2021р. та додаткової угоди №3 від 3.05.2023р., укладеними між позивачем та EMIRSON GLOBAL KIMYA SANAYI A.S., продавець взяв на себе зобов`язання поставити у власність покупця ТОВ «БЛУМІ» товар (картон), для виготовлення паперових виробів санітарно-гігієнічного призначення на власному виробництві.

На підставі поставки, декларантом подано до митного оформлення митну декларацію, щодо митного оформлення товару. Брокерське обслуговування здійснює ТОВ «Металік» за Генеральним договором про брокерське обслуговування від 11.01.2021р..

Проте, Одеською митницею прийнято карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000934, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

3.09.2024р. за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2024/000462/2.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2024/000462/2 від 3.09.2024р. та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000934, підлягають скасуванню.

При цьому, на думку позивача, виявлені митним органом у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжності є формальними та несуттєвими, та які жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Посилаючись на зазначене просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості рішення про коригування митної вартості №UА500500/2024/000462/2 від 3 вересня 2024р..

Визнано протиправною та скасовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000934.

Стягнуто на користь ТОВ «БЛУМІ» суму сплаченого судового збору 3 028грн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

В апеляційній скарзі митний орган, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товару, а митницею не надано їм належної оцінки та протиправно визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 15.05.2014р. ТОВ «Блумі» зареєстровано як юридична особа (номер запису: 0052855) та згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює такі види діяльності за КВЕД: 17.22 Виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення (основний); 20.41 Виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 77.40 Лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами; 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устатковання; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

1.10.2019р. між ТОВ «БЛУМІ» (Покупець) та компанією «EMIRSON GLOBAL DIS TIC. LTD STI» (Туреччина) (Продавець) було укладено Контракт купівлі-продажу №24 та додаткові угоди №2 від 30.12.2021р. і №3 від 3.05.2023р., відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товари, які тут і далі називаються "Товари", відповідно до викладених нижче умов.

Пунктами 2.1-2.3 контракту визначено, що ціни на товар встановлені в доларах США та включають вартість упаковки, пакувальних матеріалів, маркування, завантаження та виконання експортних процедур у країні продавця. При цьому вважається, що ціни на товар, що поставляються за цим контрактом, зазначені на умовах постачання згідно з пунктом 3.2. цього контракту. Загальна вартість товару, що поставляться за цим контрактом складається із сум усіх комерційних інвойсів продавця. Валюта контракту - Долар США.

Пунктом 3.1 контракту визначено, що постачання товару проводиться у строк, узгоджений Сторонами в проформах-інвойсах на кожну партію товару, що поставляється. Датою поставки партії Товару вважається дата, зазначена у коносаменті чи товарно-транспортній накладній в залежності від типу транспорту.

Згідно з п.4.1 контакту оплата здійснюється банківським переказом на рахунок продавця згідно проформі-інвойс кожну партію товару. Валютою платежу є долар США. Усі банківські комісії, пов`язані з цим контрактом, мають бути сплачені продавцем на території продавця, покупцем на території покупця. Будь-яка різниця між Проформою-інвойс та фінальним інвойсом покриватиметься покупцем відповідно.

Відповідно до умов договору та додаткових угод Продавець взяв на себе зобов`язання поставити у власність Покупця ТОВ «БЛУМІ» товар - картон, для виготовлення паперових виробів санітарно-гігієнічного призначення на власному виробництві, а саме:

Картон у рулонах, сірого кольору шириною 70-75мм., щільністю 220гр.1 м2, некрейдований, одношаровий 100% волокон, одержаний механічним способом, 220гр/м2.~ Іірул. шириною 70мм., 220гр/м2.-1 Ірул. шириною 75мм., TM КМК Paper, Виробник KahramanmaraskagitSanTic AS, країна Туреччина.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №24UA44U4 від 2.09.2024р., відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар ТОВ «БЛУМІ», а саме:

- товар №1 - картон у рулонах, сірого кольору. Шириною 70-75мм.,щільністю220гр.1м2 некрейдований, одношаровий 100% волокон, одержаний механічним способом. 220гр/м2.-12рул. шириною 70мм., 220гр/м2.-12рул. шириною 75мм.,Торговельной марки KMK Paper Виробник KahramanmaraskagitSanTic AS Країна виробництва-TR.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією(МД) № 24UA44U4 від 2.09.2024р. позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- Проформа-інвойс 2024/037 від 24.07.2024;

- Комерційний інвойс IHR272 від 26.08.2024;

- CMR 01907 від 27.08.2024;

- Сертифікат про походження товару (Certificateoforigin) Bl 569314 27.08.2024;

- Платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах № 1764 від30,07.2024;

- Рахунок-фактура про надання транспортних послуг №208 від 27.08.2024 на автоперевезення по маршруту GOLCUK.KOCAELI Туреччина - Теплодар, Україна;

- Довідка про транспорті витрати № 208 від 27.08.2024 на автоперевезення по маршруту GOLCUK.KOCAELI Туреччина - Теплодар, Україна;

- Зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №24 від 01.10.2019 з постачальником товару EMIRSON GLOBAL KIMYA SANAYI A.S. (ТУРЕЧЧИНА);

- Додаткова угода №2 від 30.12.2021 року до Зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №24 від 01.10.2019 з постачальником товару EMIRSON GLOBAL KIMYA SANAYI A.S. (ТУРЕЧЧИНА);

- Додаткова угода №3 від 03.05.2023 року до Зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №24 від 01.10.2019 з постачальником товару EMIRS ON GLOBAL KIMYA SANAYI A.S. (ТУРЕЧЧИНА);

- Копія митної декларації країни відправлення 24341200ЕХ00297885 від 27.08.2024 з QR кодом який можливо зчитати.

Одеською митницею відповідно до ч.3 ст.53 МКУ декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу митного органу, декларант направив до Одеської митниці лист з поясненнями №0309 від 3.09.2024р. та додаткові документи, у тому числі:

-договір №15/10/2019 від 15.10.2019р. про надання транспортних та експедиційних послуг у міжнародному та міжміському сполученні між ТОВ «БЛУМІ» та ТОВ «АГРОМЕХАНІЗМ-ПЛЮС»;

- Інформаційний бюлетень від Асоціації українських підприємств целюлозно-паперової галузі «УкрПапір» (АУП «УкрПапір») №191 від 26.08.2024р. з додатками;

- Проформа-інвойс 24/6788 від 26.07.2024р.

Проте, Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням №UА500500/2024/000462/2 від 3.09.2024р. здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення.

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000934.

Так, у рішенні №UА500500/2024/000462/2 від 3.09.2024р. митним органом було вказано, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1)відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або; вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; Згідно п. 2.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 1.10.2019 №24 ціна за товар включає в себе вартість пакування, пакувальних матеріалів, маркування, навантаження, У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані Щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) для підтвердження Витрат на транспортування декларантом надано рахунок від 27.08.2024р. №208, в якому підставою для оплати вказано договір від 15.10.2019р. за №15/10/2019, але до митного оформлення зазначений договір не надавався;

3) в копії Митної декларації країни відправлення від 27.08.2024р. №24341200ЕХ00297885 зазначені Е-Fatura 365/1 від 26.08.2024р. та 365/2 від 26.08.2024р., які до митного оформлення не подавались. Також на вказаній копії митної; декларації країни відправлення відсутні печатки митного органу відправлення, а наявний на ній QR-код не зчитується;

4) у платіжному дорученні від 30.07.2024р. №1764 наявне посилання на проформу-інвойс від 24.07.2024р. №2024/037, але за сумою платежу його неможливо співвіднести до інвойсу від 26.08.2024р. за №ІНR272.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних рішень митного органу про коригування митних вартості товарів, з урахуванням підстав, з якими позивач просить їх скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.23,24 ст.4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Приписами ч.1,2,3 ст.52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями ч.3 ст.53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити такі обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Приписами ч.1 ст.57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У відповідності до ч.2,3 ст.57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями ч.9 ст.58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 ст.57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що митний орган у рішенні про коригування митної вартості зазначив, що подані товариством документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, що стосується посилань митного органу на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, то судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, що відповідно до п.2.1 контракту №24, ціна за товар включає в себе вартість пакування, пакувальних матеріалів, маркування, навантаження, У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані Щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Апеляційним судом встановлено, що Продавець EMIRSON GLOBAL KIMYA SANAY1 A.S. (ТУРЕЧЧИНА) відповідно до зовнішньо-економічного контракту купівлі-продажу №24 від 1.10.2019р. не визначає окремо вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням. У п.2.1. зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №24 від 1.10.2019р. зазначено: Ціни на Товар встановлені в Доларах США і включають вартість пакування, пакувальних матеріалів, маркування, навантаження та виконання експортних формальностей у країні Продавця. Тобто, обов`язок упаковки і маркування товару покладається на Продавця. Дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

Отже, відповідно до умов зазначеного контракту пакування покладається на продавця товару - Компанією EMIRSON GLOBAL KIMYA SANAYI A.S. (ТУРЕЧЧИНА ), що свідчить про включення вказаних складових до митної вартості товару та відсутності правових підстав у митного органу для витребування додаткових документів, які б підтверджували вартість таких витрат.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами не передбачалось.

З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Що стосується посилань митного органу на те, що для підтвердження Витрат на транспортування декларантом надано рахунок від 27.08.2024р. №208, в якому підставою для оплати вказано договір від 15.10.2019р. №15/10/2019, але до митного оформлення зазначений договір не надавався та, що в копії Митної декларації країни відправлення від 27.08.2024р. №24341200ЕХ00297885 зазначені Е-Fatura 365/1 від 26.08.2024р. та 365/2 від 26.08.2024р., які до митного оформлення не подавались. Також на вказаній копії митної; декларації країни відправлення відсутні печатки митного органу відправлення, а наявний на ній QR-код не зчитується суд зазначає наступне.

Надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення 24341200ЕХ00297885 від 27.08.2024р. з QR кодом який можливо зчитати, заповнена відповідно до Турецького законодавства згідно якого з 30.04.2019р. зазначення номеру інвойсу який надається в паперовому вигляді не є обов`язковим (лист Міністерства Торгівля Туреччини міститься в матеріалах справи).

У графі 44 митної декларації країни відправлення (Туреччини ) вказується 23-значний код електронної фактури, створений через систему єдиного вікна . що формується в електронній базі Туреччини експортером при митному оформленні. код на прикріпленій митній декларації - можливо зчитати.

Що стосується твердження відповідача про те, що у платіжному дорученні від 30.07.2024р. за №1764 наявне посилання на проформу-інвойс від 24.07.2024р. №2024/037, але за сумою платежу його неможливо співвіднести до інвойсу від 26.08.2024р. №INR272, то судова колегія зазначає наступне.

Так, згідно п.4.1 зовнішньоекономічного Договору (контракту) №24 від 01.10.2019р. умови оплати: Оплата здійснюється банківським переказом грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця відповідно до Проформи інвойсу на кожну партію товару. Валюта платежу - долари США. Усі банківські витрати, пов`язані з виконанням цього Контракту, оплачуються Продавцем на території Продавця, Покупцем на території Покупця.

Відповідно до п.4.2 Договору, умови оплати вказані в Проформі інвойсі - на відповідну партію товару. Оплата за товар здійснюється згідно проформі інвойс, а не згідно інвойсу. Проформа інвойс оформлюється при розміщенні замовлення на виробництво. При розміщенні замовлення не можливо визначити точну вагу картону, яка буде завантажена в авто. Також, позивач зазначив, що він не знає деталі транспортного засобу, в який було завантажено товар. При цьому зазначив, що картон - це ваговий товар. В проформі інвойс та інвойсі є посилання на контракт №24 від 1.10.2019р. Ціна за тону картону співпадає в інвойсі та проформі інвойс.

Як вбачається із матеріалів справи, що відповідно до Платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах №1764 від 30.07.2024р. була здійснена передоплата у розмірі 17 775дол.США. Це 30% передоплата по проформам: Проформа-інвойс 2024/037 від 24.07.2024р. на суму 10 290дол.США *30%= 3 087дол.США; Проформа-інвойс 24/6788 від 26.07.2024р. на суму 48 960дол.США *30%= 14 688дол,США; Загалом 17 775дол.США.

Номера проформ-інвойсів зазначені в Платіжній інструкції в іноземній валюті або банківських металах № 1764 від 30.07.2024р. - 70 графа призначення платежу.

Дослідивши вказане, судова колегія зазначає, що надані документи узгоджуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Отже, судова колегія вважає, що декларантом були надані усі необхідні документи на підтвердження транспортних витрат на товар.

Що стосується посилань апелянта на те, що декларантом неподані усі необхідні документи, то судова колегія зазначає, що відповідно до положень ст.53 МК України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

При цьому, не надання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості.

Крім того, судова колегія вказує на те, що згідно з усталеною судовою практикою у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Отже, податковим органом не доведено, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що надані уповноваженою особою позивача для митного оформлення товару документи відповідають вимогам ч.2 ст.53 МК України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсах, специфікації).

Судова колегія зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Що стосується посилання митного органу в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС, то судова колегія зазначає що вказане не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Блумі», визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2024/000462/2 від 3 вересня 2024р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000934.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення

Рішення Одеського окружного адміністративного суду 25 листопада 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

О.А. Шевчук