Справа № 420/34154/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Божинська А.О.,

за участю сторін:

прокурор:Шептіліс О.І. за посвідченням,

від відповідача: Бурда Т.С. за ордером,

від третіх осіб: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою керівника Болградської окружної прокуратури (, місце знаходження: 68702, Одеська область, м. Болград, вул. Варненська, 19) в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державна екологічна інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (, місце знаходження: 65114, м.Одеса, вул. Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, буд. 22) до Криничненської сільської ради Болградського районуОдеської області (, місце знаходження: 68742, Одеська область, Болградський район, с. Криничне, вул. Інзовська, 148) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (, місце знаходження: 54029, м. Миколаїв, пр.-т Центральний, 16) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 04 листопада 2024 року надійшла позовна заява керівника Болградської окружної прокуратури (, місце знаходження: 68702, Одеська область, м. Болград, вул. Варненська, 19) в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державна екологічна інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (, місце знаходження: 65114, м.Одеса, вул. Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, буд. 22) до Криничненської сільської ради Болградського районуОдеської області (, місце знаходження: 68742, Одеська область, Болградський район, с. Криничне, вул. Інзовська, 148) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (, місце знаходження: 54029, м. Миколаїв, пр.-т Центральний, 16) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

- Визнати протиправною бездіяльність Криничненської сільської ради Белградського району Одеської області (, вул. Інзовська, 148, с. Криничне, Белградського району Одеської області) щодо невинесення на розгляд сесії Криничненської сільської ради Белградського району Одеської області подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 24.11,2023 № 989 щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених, його нерозгляду та неприйняття рішення у порядку, визначеному ч. ч. 2,3,5 ст. 57-1 Земельного кодексу України;

- Зобов`язати Криничненську сільську раду Болградського району Одеської області (, вул. Інзовська, 148, с. Криничне, Болградського району Одеської області) винести на розгляд та розглянути на сесії Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 24.11.2023 № 989 щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених та прийняти за результатами його розгляду рішення у порядку, визначеному ч.ч.2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Ухвалою від 06 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощенепозовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за правилами ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що Південним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області скеровано подання щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених від 24.11.2023 № 989, згідно з яким за ідентифікацією на території громади виявлено самозалісені ділянки загальною площею 101 га.

Без винесення подання на розгляд сесії ради селищний голова від імені Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області листом від 29.12.2023 № 1928 поінформував Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства про неможливість ухвалення такого рішення через те, що вказані у листі земельні ділянки не сформовані та лист Держлісагентсва від 24.11.2023 не відповідає критеріям подання.

Також, з відповіді Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 11.10.2024 № 1025, наданої на запит окружної прокуратури, вбачається, що на сесії сільської ради подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства не розглядалось та рішення по ньому не приймалися.

Таким чином, на думку позивача, органом місцевого самоврядування безпідставно не розглянуто подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, чим допущено протиправну бездіяльність.

Через канцелярію суду 25.11.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на те, що дійсно, на адресу Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області надійшов лист Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 24.11.2023 р. № 989, яким повідомлено про виявлення самозалісеної земельної ділянки, орієнтовною площею 101 га, які знаходяться на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, з проханням віднесення її до самозалісненої.

Проте, 26.12.2023 р. на Сорок першій сесії VIII скликання Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області розглядався лист Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 24.11.2023 р. № 989, за результатами чого, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 57-1 Земельного кодексу України та відсутністю відповідної документації із землеустрою, сільською радою було констатовано, що вона не може розглянути питання по суті, у зв`язку з чим, рішення не приймалося. Також, було вирішено направити відповідний лист Держлісагенству.

Тому, 29.12.2023 р. на адресу Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства було направлено лист № 1928, яким повідомлено, що для формування самозалісненої земельної ділянки необхідно розробити документацію із землеустрою, лише на підставі якої відомості про земельну ділянку можливо внести до Державного земельного кадастру, а також, наголошено, що лист Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 24.11.2023 р. № 989 не відповідає критеріям подання.

Також, 25.11.2024 року від відповідача надійшла заява про залишення позову без руху.

Через канцелярію суду 03.12.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник підтримує заявлені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі.

Ухвалою від 10 грудня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху у адміністративній справі за позовною заявою керівника Болградської окружної прокуратури в інтересах держави в особу органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державна екологічна інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено.

Також, ухвалою від 10 грудня 2024 року розгляд справи № 420/34154/24 продовжено за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

Через канцелярію суду 10.12.2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 19.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Через канцелярію суду 26.03.2025 року від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача.

У вступному слові прокурор підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстави викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Представник відповідача у вступному слові проти заявлених вимог заперечував, та проси відмовити у їх задоволенні повністю з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступні слова присутніх учасників справи, судом встановлено таке.

Південним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв) на адресу голови Криничненської сільської територіальної громади було надіслано лист від 24.11.2023 року № 989 щодо віднесення земельних ділянок орієнтовною площею 101 га на території Криничненської сільської територіальної громади Болградського району, до самозалісених у порядку ст. 57-1 Земельного кодексу України.

До якого додано 1 файл: у форматі geojson в електронному примірнику розміром 227 КБ. (а.с.23-24)

У відповідь на зазначений лист, Криничненським сільським головою було надано відповідь № 1928 від 29.12.2023 року, яким повідомлено, що для формування само залісених земельних ділянок, які знаходяться на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області необхідно розробити документацію із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку буде внесено до Державного земельного кадастру. Та окрім того, зазначено, що відповідно до ст. 57 Земельного кодексу України рішення органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до само залісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Лист Держлісагентства від 24.11.2023 року не відповідає критеріям подання. (а.с.43-44)

08.10.2024 року Болградською окружною прокуратурою на адресу Криничненської сільської ради було направлено лист №57-4539ВИХ-24 з метою надання інформації щодо результатів розгляду листа Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв) від 24.11.2023 року № 989, у строк до 11.10.2024 року. (а.с.36-37)

У відповідь на вказаний лист Криничненською сільською радою Болградського району одеської області було надано лист №1025 від 11.10.2024 року, яким повідомлено, що на пленарному засіданні 41 сесії Криничненської сільської ради, що відбулась 22.12.2023 року було розглянуто лист Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв) від 24.11.2023 року № 989 та запропоновано перенести розгляд питання про прийняття бюджету на 2025 рік, у зв`язку з відсутністю коштів бюджету розвитку громади. Питання по суті не розглянуте, рішення не приймалось. Та вказано, що відповідно до ст.. 57 Земельного кодексу України рішення органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до само залісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Лист Держлісагентства від 24.11.2023 року не відповідає критеріям подання.(а.с.38-42)

На думку позивача, органом місцевого самоврядування безпідставно не розглянуто подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, чим допущено протиправну бездіяльність, у зв`язку з цим було подано цю позовну заяву.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Щодо підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у межах спірних правовідносин суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У Законі України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі- Закон №1697-VII) визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у не кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У справі, що розглядається, прокурор у позовній заяві зазначив, що порушення інтересів держави у спірному випадку полягає в тому, що своїми діями відповідач перешкоджає реалізації державної екологічної ініціативи «Масштабне залісення України» та забезпеченню інтересів держави у сфері лісового господарства, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Оскільки органи, уповноважені державою на захист інтересів держави, не здійснюють надані їм повноваження, до цього часу до суду з відповідним позовом не звернулися, то суд доходить висновку, що такий позов подано прокурором у межах своєї компетенції, передбаченої статтею 131-1 Конституції України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

Своєю чергою у ст. 1 Лісового кодексу України закріплено, що самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом. Аналогічне визначення містить ст. 57-1 Земельного кодексу України.

З метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на цих територіях законодавчо встановлено процедуру віднесення земель до самозалісених, яка покликана збільшити лісистість території України.

Зокрема, за ч. 3 ст. 57-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. Частиною другою цієї статті визначено, що рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до само залісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Віднесення земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється без розроблення документації із землеустрою (ч. 4 ст. 57-1 Земельного кодексу України).

З метою реалізації вказаної норми ч. 4 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» доповнено абз. 4, яким передбачено, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви власника або рішення органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Пунктом 121 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 передбачено, що внесення до Державного земельного кадастру змін до відомостей про склад угідь земельної ділянки на угіддя самозалісеної ділянки здійснюється державним кадастровим реєстратором на підставі заяви власника земельної ділянки або за рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, без розроблення документації із землеустрою.

Цією процедурою передбачено, що для земельних ділянок, сформованих як об`єкт цивільних прав, органу місцевого самоврядування достатньо подати до Державного земельного кадастру заяву про зміну угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Разом з тим для земельних ділянок, межі яких не визначені в натурі (на місцевості), законодавець визначив іншу процедуру, за якою орган місцевого самоврядування приймає рішення щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Згідно із положеннями ч. 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України віднесення земельної ділянки, несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Криничненською сільською радою не було винесено на розгляд сесії ради подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв)від 24.11.2023 року № 989 щодо віднесення відповідних земельних ділянок до самозаліснених.

Суд зазначає, що згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як регулювання земельних відносин.

Земельні відносини відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Оскільки земельні відносини передбачають, зокрема, віднесення земельних ділянок до самозалісених, а Ренійська міська рада згідно із ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України уповноважена розпоряджатися землями комунальної власності на її території, вирішення питання про віднесення земельних ділянок, указаних у поданні Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв)до самозалісених земель повинно було розглядатися виключно на сесії цієї ради.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць.

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством (ч. 17 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Враховуючи викладене, подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв)від 24.11.2023 року № 989 підлягало розгляду на сесії Криничненської сільської ради з прийняттям рішення відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Як зазначалося вище, з метою отримання інформації про виконання органом місцевого самоврядування вказаних вимог законодавства прокурор направив відповідний запит до міської ради.

Однак, навіть після отримання листа, Криничненська сільська рада вчиняла бездіяльність щодо прийняття на сесії рішення про віднесення земель до самозалісених за результатами розгляду вищезазначеного подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рішення про віднесення земель до самозалісених за результатами розгляду подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв) не приймалося.

Статтею 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Оскільки за приписами Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством та джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах, питання щодо їх охорони потребує особливої уваги.

Статтею 7 Лісового кодексу України передбачено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Аналіз ст. ст. 57-1, 122 Земельного кодексу України та ст. ст. 1, 4, 5, 7, 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України і фактичний стан земель, зазначених у поданні Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (м. Миколаїв), свідчать, що ці угіддя є самозалісеними, а тому Криничненська сільська рада протиправно не винесла на розгляд сесії питання щодо розгляду вказаного подання та не прийняла рішення щодо віднесення цих земель до самозалісених.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державна екологічна інспекція Південно Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є обґрунтованими, позов підлягає задовольнити повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи. Враховуючи те, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, під час подання позову поніс лише судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, тому судові витрати з відповідача не стягуються, підстави для стягнення судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву керівника Болградської окружної прокуратури (, місце знаходження: 68702, Одеська область, м. Болград, вул. Варненська, 19) в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державна екологічна інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (, місце знаходження: 65114, м.Одеса, вул. Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, буд. 22) до Криничненської сільської ради Болградського районуОдеської області (, місце знаходження: 68742, Одеська область, Болградський район, с. Криничне, вул. Інзовська, 148) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (, місце знаходження: 54029, м. Миколаїв, пр.-т Центральний, 16) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Криничненської сільської ради Болградського районуОдеської області (, місце знаходження: 68742, Одеська область, Болградський район, с. Криничне, вул. Інзовська, 148) щодо невинесення на розгляд сесії Криничненської сільської ради Болградського районуОдеської області подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 24.11.2023 року № 989 щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених, його нерозгляду та неприйняття рішення у порядку визначеному ч. 2,3,5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Зобов`язати Криничненську сільську раду Болградського районуОдеської області (, місце знаходження: 68742, Одеська область, Болградський район, с. Криничне, вул. Інзовська, 148) винести на розгляд та розглянути на сесії Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 24.11.2023 року № 989 щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених та прийняти рішення у порядку визначеному ч. 2,3,5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано «03» квітня 2025 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко