Справа № 700/177/25
Суддя: Бесараб Н. В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/177/25
Провадження № 2-а/700/4/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Сипченко І.І.,

представника відповідача Желізняк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка адміністративну справу №700/177/25 провадження №2-а/700/4/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3592860 від 03.12.2024 року. Мотивуючи вимоги тим, що відповідач протиправно та необґрунтовано виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП, про що він дізнався 06.02.2025 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження Лисянським відділом ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про стягнення з нього подвійного розміру штрафу у сумі 40800 грн. Зокрема позивач зазначив, що під час складення оскаржуваної постанови працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами Лисянським районним судом Черкаської області за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Проте наведене не відповідає дійсності, оскільки станом на 03.12.2024 року, в день складання постанови серії ЕНА №3592860 від 03.12.2024, справа №700/471/24 перебувала на стадії розгляду в апеляційній інстанції. Черкаським апеляційним судом постанова у справі №700/471/24 ухвалена 20.12.2024 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушенення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Дана постанова набрала законної сили 30.12.2024. Крім того, звертає увагу суду на те, що йому постанову про адміністративне правопорушення не вручали, також рекомендований лист із копією постанови він не отримував. Просить скасувати постанову, оскільки вона винесена з порушенням вимог законодавства, за відсутності його вини.

Ухвалою суду від 18.02.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

07.03.2025 на адресу суду надійшов відзив з додатками, поданий представником відповідача. У письмовому відзиві представник Головного управління Національної поліції в Черкаській області Желізняк Юлія Віталіївна, заперечила проти задоволення позову, зазначила, що постанова була винесена із дотримання вимог законодавства, позивач порушив Правила дорожнього руху, оскільки керував автомобілем будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Щодо зазначення позивача, що на момент винесення постанови серії ЕНА №3592860, рішення суду про позбавлення права керування не набрало законної сили, представник відповідача зазначає наступне. Відповідно до ч.10 ст.294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. Зважаючи на те, що 08.11.2024 року Черкаським апеляційним судом винесено постанову, якою постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, тому остання набрала законної сили саме 08.11.2024. Розгляд заяви позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не скасовує постанову суду та не відміняє набрання нею чинності.

17.03.2025 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 , надійшла відповідь на відзив, в якому він звертає увагу суду на те, що 03.12.2024 працівник поліції вказав йому причину зупинки: відсутність ременя безпеки, хоча це було не так він їхав з пристебнутим ременем безпеки. В свою чергу в оскаржуваній постанові відсутній запис про порушення ним п.2.3 в ПДР, та ч.5 ст.121 КУпАП. Таким чином, відповідач не надав належних та допустимих доказів правомірності зупинки транспортного засобу під його керуванням. Крім того, працівники поліції не надсилали йому постанову серії ЕНА №3592860 від 03.12.2024, відповідно направлення даної постанови на примусове стягнення в Лисянський відділ ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про стягнення з нього подвійного розміру штрафу у сумі 40800 грн. - є незаконним, а тому просить задовольнити даний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо позову, просила відмовити в його задоволенні, вказувала на законність оскаржуваної постанови.

Вислухавши передставника відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 3592860 від 03.12.2024, винесеної поліцейським СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області, старшим сержантом поліції Гладюком О.Ю., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Згідно із змістом постанови, 03.12.2024 року о 07 год. 55 хв. в селищі Лисянка, по вул. Небесної Сотні,12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 а ПДР України, за що Гапич.Г.І. був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що 15.07.2024 постановою Лисянського районного суду Черкаської області у справі №700/471/24, ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постановою Черкаського апеляційного суду від 08.11.2024 постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністаривної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишено без змін, яка набрала законної сили 08.11.2024.

Відповідно до положень ч. 4, 6 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Відтак, станом на 03.12.2024 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Твердження позивача про те, що його не будо позбавлено права керування транспортними засобами станом на 03.12.2024, суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про постанову Черкаського апеляційного суду від 08.11.2024, яка набрала законної сили.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд, наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповіді на відзив позивач також посилався на неправомірність дій поліції щодо звернення до примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення з огляду на ненаправлення примірника цієї постанови ОСОБА_1 і зазначив це як додаткову підставу для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Між тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивач визначив інші підстави позову та не заявляв вимоги щодо визнання дій протиправними.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми встановлено, що суд при розгляді справи обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення" роз`яснив, що вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи позицію Верховного суду України та керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що в даному випадку позивачем обрано спосіб захисту, який не відповідає правам позивача, які він вважає, що порушені відповідачем.

Таким чином, 03.12.2024 на момент розгляду поліцейським Гладюком О.Ю. справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови суду №700/471/24 від 15.07.2023, яка набрала законної сили у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку, що дії працівників поліції відповідають вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №3592860 від 03.12.2024, якою на позивача накладено штраф у розмірі 20400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.4 ст.126КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.04.2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, місцезнаходження: вул.Смілянська, 57 м.Черкаси, .

Суддя Наталія БЕСАРАБ