Справа № 400/4433/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 р. № 400/4433/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А. з розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АВД Лоджістік", пров. Центральний, 24/9, оф.304,м. Миколаїв,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,54029,

до відповідачаДержавної служби України з безпеки на транспорті, вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150, вул. Антоновича, 51,м. Київ,03150

провизнання протиправною та скасування постанови від 11.04.2024 №ПШ057322, від 06.06.2024 № ПШ058213,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВД Лоджистік» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить (з урахуванням збільшених позовних вимог) визнати протиправними та скасувати постанови:

- №ПШ057322 від 11.04.2024р. про застосування до ТОВ «АВД Лоджистік» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.;

- №ПШ058213 від 06.06.2024р. про застосування до ТОВ «АВД Лоджистік» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що адміністративно - господарський штраф має бути застосований до перевізника, тоді як він не є перевізником. Висновки відповідача щодо того, що саме позивач на дату проведення рейдової перевірки виступав автомобільним перевізником ґрунтуються виключно на відомостях наданої до перевірки ТТН. При цьому, ним не з`ясовувалися документи використання транспортного засобу та договір на перевезення вантажу. Адже відповідач не з`ясував, що позивач не має жодного відношення до цього транспортного засобу. І будь-яких документів на підтвердження того, що перевірямі транспортні засоби, дійсно перебував у користуванні позивача на час проведення рейдової перевірки водієм посадовій особі відповідача під час перевірки не надавалося. Відповідач не врахував, що само по собі товарно-транспортна накладна є документом на вантаж, а не документом, який визначає автомобільного перевізника. Отже, відповідач не підтвердив належними доказами, що саме позивач на дату проведення перевірки виступав перевізником в розумінні норм чинного законодавства та використовував описані вище транспортні засоби саме як перевізник, що виключає притягнення останнього до відповідальності.

Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 17.05.2024.

Ухвалою від 18.06.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що пі час перевірки транспортних засобів, перевізником яких є позивач згідно ТТН, було встановлено відсутність необхідних документів, визначених положеннями Закону № 2344, що підтверджується актами перевірок.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.262 КАС України в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.03.2024р. о 13:43 год. на а/д М-14 «Одеса-Мелітополь» 21 км + 434 м працівниками Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки було проведено рейдову перевірку транспортного засобу МАН д/н НОМЕР_1 .

За результатами рейдової перевірки працівниками Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області було складено Акт №046560 від 15.03.2024р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом, яким виявлено порушення відсутність на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу.

11.04.2024р. Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області за результатами розгляду Акту №054050 винесено Постанову №ПШ057322 про застосування до ТОВ «АВД Лоджистік» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. на підставі абз.3 ч.1ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: за відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону (далі Постанова №057322).

08.05.2024р. о 10:00 год. на а/д Н-11 87 км + 500 м працівниками Державної служби України з безпеки було проведено рейдову перевірку транспортного засобу МАН д/н НОМЕР_2 .

За результатами рейдової перевірки працівниками було складено Акт №039135 від 08.05.2024р. проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом, яким виявлено порушення відсутність на момент перевірки тахокарти водія або бланку підтвердження діяльності водія ОСОБА_1

06.06.2024р. Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області за результатами розгляду Акту №039135 винесено Постанову №ПШ058213 про застосування до ТОВ «АВД Лоджистік» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн. на підставі абз.3 ч.1ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: за відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону (далі Постанова №058213).

Позивач не погоджуючись з вищезазначеними постановами звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір виходить з наступного.

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Статтею 3 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті N 1567 від 08.11.2006 передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи..

Статтею 6 Закону №2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок № 1567; в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно з абзацом 1 пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів згідно вказаною нормою не є вичерпним.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344 передбачена відповідальність автомобільних перевізників, але при цьому відповідальність на підставі ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 363 від 14 жовтня1997 року, визначено:

Перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

У відповідності до п.1 Правил, «товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи».

Відповідно до.1 Правил, перевезення здійснюється на договірній основі. Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 50 ЗУ «Про автомобільний транспорт», у перевізника має бути договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом, який укладається відповідно до цивільного законодавства між ним, як виконавцем, та замовником у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

В свою чергу Правилами визначено, що замовником може виступати або вантажовідправник або вантажоодержувач.

З урахуванням викладеного, відповідач мав встановити особу автомобільного перевізника шляхом дослідження сукупності документів, а не лише одного з них: реєстраційних документів або товарно-транспортної накладної або документів що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах або договору про перевезення вантажу.

Аналогічного правового висновку дійшов також Верховний суд в Постанові від 22.02.2023р. у справі №240/22448/22.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 вбачається, що транспортний засіб марки Ман д/н НОМЕР_1 належить ТОВ «К-Транс Лоджистік». Отже висновки відповідача щодо того, що саме позивач на дату проведення рейдової перевірки виступав автомобільним перевізником ґрунтуються виключно на відомостях наданої до перевірки ТТН. При цьому, ним не з`ясовувалися документи на використання транспортного засобу та договір на перевезення вантажу. Адже відповідач не з`ясував, що позивач не має жодного відношення до цього транспортного засобу. І будь-яких документів на підтвердження того, що транспортний засіб марки Ман д/н НОМЕР_1 , дійсно перебував у користуванні позивача на час проведення рейдової перевірки водієм посадовій особі відповідача під час перевірки не надавалося. Відповідач не врахував, що само по собі товарно транспортна накладна є документом на вантаж, а не документом, який визначає автомобільного перевізника.

Також, відповідач не дослідив дослідив особу перевізника за постановою 058213. Так, в товарно-транспортній накладній 28178.8_НТЗ від 07.05.24р. автомобільним перевізником зазначена взагалі інша особа - ТОВ "яка надавалася водієм під час перевезення вантажу за нею автомобільним перевізником.

Отже, відповідач не підтвердив належними доказами, що саме позивач на дату проведення перевірки виступав перевізником в розумінні норм чинного законодавства та використовував описані вище транспортні засоби саме як перевізник, що виключає притягнення останнього до відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів того, що позивач був перевізником при проведенні перевірки.

Позов належить задовольнити.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "АВД Лоджістік" (пров. Центральний, 24/9, оф.304,м. Миколаїв,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,549) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9,м. Київ,035) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови №ПШ057322 від 11.04.2024р. про застосування до ТОВ «АВД Лоджистік» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн., №ПШ058213 від 06.06.2024р. про застосування до ТОВ «АВД Лоджистік» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9,м. Київ,035) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВД Лоджістік" (пров. Центральний, 24/9, оф.304,м. Миколаїв,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,549) судовий збір в сумі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України

Суддя І. А. Устинов