Справа № 588/94/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 р. Справа № 588/94/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області (головуючий суддя І інстанції Огієнко О.О.) від 17.02.2025 року по справі № 588/94/25

за позовом ОСОБА_1

до ержавної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тростянецького районного суду Сумської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд:

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 00000639 від 02.10.2024 винесену ст. державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головня Т.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., а справу - закрити.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті понесені судові витрати.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 17.02.2025 у задоволенні адміністративного позову Сумцова Євгена Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що він є фізичною особою-підприємцем, видами діяльності якого є роздрібна торгівля з лотків на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, вантажний автомобільний транспорт та інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. Позивач є власником транспортного засобу DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, а також транспортного засобу LAMBERET LVFS-3F д.н.з. НОМЕР_2 - спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза (з пристр. самовивантаження), що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. Зазначив, що в оскаржуваній постанові є посилання лише на один транспортний засіб DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , однак у порушення п. 15 та 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019, не встановлено державний номерний знак, тобто відповідачем при складанні постанови не було встановлено дійсні обставини справи. Також у постанові відсутні відомості про загальну максимальну довжину транспортного засобу з напівпричепом-контейнеровозом позивача. Вважає, що нормативне навантаження для транспортного засобу у цій справі повинно визначатись як для контейнеровозу та враховуючи дозволену максимальну фактичну масу 44 тони, як для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), перевищення вагових норм у даному випадку не відбулось.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 17.02.2025 у справі № 588/94/25 - залишити без змін.

Сторони (їх представники) про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 02.10.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки транспорту Головня Тетяною Сергіївною була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспортні, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00000639, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 24.09.2024 о 14 год. 25 хв. за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,013% (3,605 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM71, WAGA-WIM40, CRUA-06VVE (а.с. 10, 48).

Вважаючи постанову неправомірною позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що вагові параметри до контейнеровозів можуть бути застосовані лише за наявності двох умов, а саме максимальної довжини транспортного засобу та перевезення контейнеру. Загальна довжина транспортного засобу DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 в постанові визначена як 15,166 м, отже загальна довжина комбінованого транспортного засобу перевищує допустимо визначені пунктом 22.5.б Правил дорожнього руху параметри, тому дійшов висновку, що вказане перевезення в контексті спірних правовідносин не можна кваліфікувати, як контейнерне перевезення, що у свою чергу виключає можливість перевезення вантажу вагою до 44 тонн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Диспозиція пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на момент фіксації правопорушення, передбачає різні нормативи допустимої фактичної маси транспортних засобів для тягачів з напівпричепом та тягачів з напівпричепом (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Також зазначені параметри є відмінними в залежності від кількості осей тягача та контейнеровоза.

Таким чином, визначальними ознаками комбінованого транспортного засобу для цілей визначення параметрів максимальної фактичної маси є: кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова при дозволеній максимальній довжині 13,716 метра.

Відповідно до ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі про тексту КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 24.09.2024 о 14 год. 25 хв. за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,013% (3,605 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM71, WAGA-WIM40, CRUA-06VVE (а.с. 10, 48).

У вказаній справі позивач заперечує правомірність оскаржуваної постанови також і з мотивів того, що відповідач не врахував факту приєднання до тягача DAF модель XF 105.460 державний номер НОМЕР_1 , спеціалізованого напівпричіпа контейнеровоза марки LAMBERT LVFS-3F державний номерний знак НОМЕР_2 , що, у свою чергу, за посиланням позивача, призвело до помилкового обрахунку відсоткового значення перевищення нормативних параметрів, встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Судовим розглядом встановлено, що в якості даних транспортного засобу, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, у постанові від 02.10.2024 серії АВ № 00000639 зазначено: DAF модель XF 105.460, державний номер НОМЕР_1 .

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, DAF модель XF 105.460, державний номер НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловим тягачем -Е. /а.с.11 зворотній бік/

Вказана постанова не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу-контейнеровоза, приєднаного до сідельного тягача.

Відповідно до фотозображення із копії інформаційного файлу, використаного головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті під час розгляду справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі та винесення постанови від 02.10.2024 серії АВ №00000639, 24.09.2024 року о 14.25 год. за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл. Сєріков Валерій Юрійович допустив рух транспортного засобу DAF, модель XF 105.460 державний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом (з пристроєм самовивантаження), із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9.013% (3.605 тонн) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-71 зафіксовано проїзд 6 ти вісного транспортного засобу DAF XF 105.460 державний номер НОМЕР_1 .

З огляду на зазначене, колегія суддів вказує на безпідставне неврахування відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови факту проїзду транспортного засобу DAF XF105.460 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом контейнеровозом.

При цьому, оскаржувана постанова не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів. Так, згідно з позицією відповідача при обрахунку перевищення нормативних параметрів використано параметри, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, саме для транспортних засобів та їх составів - фактична маса - до 40 т.

Разом з тим, з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та причепу, вбачається, що тип причепу - спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз (з пристроєм самовивантаження), отже, згідно п.22.5 ПДР загальна допустима вага перевезення для контейнеровозів 44 т, а тому розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних.

У Додатку 1 до Інструкції № 512 зазначено формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де:

- Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

- Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно допункту 22.5 ПДР (16 т);

- Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях тонна або міліметр), та становить: для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ.

В оскаржуваній постанові у розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 6 шт., спарені колеса 3 вісь. Також зафіксована загальна маса транспортного засобу 48450 кг, загальна маса транспортного засобу, що виміряна з урахуванням похибки 43605 кг.

Підставляючи наведені дані щодо контейнеровозу у вищевказану формулу, з урахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.132-1КУпАП, згідно оскаржуваної постанови відсутній через відсутність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Щодо висновків суду першої про те, що загальна довжина комбінованого транспортного засобу перевищує допустимо визначені пунктом 22.5.б Правил дорожнього руху параметри, колегія суддів зазначає наступне.

Максимальна довжина 13,716 м визначена в п. 22.5 Правил дорожнього руху стосується саме довжини контейнера, а не загальної довжини транспортного засобу разом із контейнером.

Як убачається із самої постанови, загальна довжина була визначена в розмірі 15.166 м стосовно транспортного засобу разом із напівпричепом. Матеріали справи не містять доказів того, що довжина напівпричепа контейнеровоза перевищувала 13,716 м.

Таким чином, вказані висновки суду першої інстанції про перевищення максимальної довжини транспортного засобу і, як наслідок, відсутність підстав для кваліфікації перевезення контейнерним та виключення можливості перевезення вантажу вагою до 44 тони, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Що стосується розподілу судових витрат у цій справі, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно платіжної інструкції № ЗСС7-1ТВ9-Х2РР-2РФ7 від 18.01.2025 від 18.01.2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 484, 48 грн за подання позовної заяви у справі.

Згідно квитанції № 8Х33-ХТ61-1Н10-702Р від 26.02.2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 726,72 грн, згідно платіжної інструкції № 089Р-10М8-928А-АХХ9 від 11.12.2024 за подання апеляційної скарги на рішення суду від 17.02.2025.

Загальна сума сплаченого судового збору у цій справі складає 1211,2 грн.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, сплачений судовий збір підлягає стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті, за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 17.02.2025 по справі № 588/94/25 скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у автоматичному режимі серії АВ № 00000639 від 02.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги у розмірі 1211 (тисяча двісті чотирнадцять) 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) В.В. Катунов І.М. Ральченко

Повний текст постанови складений 03.04.2025 року.