Справа № 520/13003/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 р.Справа № 520/13003/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 по справі № 520/13003/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 22 грудня 2020 року (день після звільнення з військової служби) по 19 липня 2022 року (день зміни редакції статті 117 КЗпП України) та за період з 29 листопада 2023 року по 29 квітня 2024 року (6 місячний термін для обрахування середнього заробітку, встановлений Законом № 2352-ІХ);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 грудня 2020 року по 19 липня 2022 року та за період з 29 листопада 2023 року по 29 квітня 2024 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 по справі № 520/13003/24 скасовано. Прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.12.2020 по 30.04.2024. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.12.2020 по 30.04.2024 у розмірі 161009,73 грн. В іншій частині в позові відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції залишено без розгляду .

24.03.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду через систему Електронний суд надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №520/13003/24, в якій останній просить суд прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а саме стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 4000 грн.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що судовим рішення не вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Матеріали справи містять: Договір про надання правової допомоги від 12.12.2024 (копія); Акт виконаних робіт від 16.12.2024 (копія); Платіжна інструкція від 13.12.2024 (копія). Зазначає про те, що документи є належними та доступимими доказами витрат позивача на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції. Посилається на висновки Верховного Суду в постановах від 28.12.2020 по справі № 640/18402/19 та від19.08.2020 по справі №910/4858/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява має бути залишена без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, невирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Згідно з ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Обов`язок подання до закінчення судових дебатів (до закінчення розгляду справи, у випадку її розгляду в порядку спрощеного або письмового провадження) доказів на підтвердження розміру понесених стороною судових витрат або заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів після закінчення розгляду справи прямо визначений у ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 16.06.2022 у справі № 380/3999/21.

В ухвалі від 07.07.2023 у справі № 340/2823/21 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду виклав наступну правову позицію:

Частина 7 ст. 139, ч. 3, 4 ст. 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Вказівка у ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдину можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Тому з уваги на процедуру розгляду скарги, положення ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України треба розуміти так, що сторона має заявити суду про необхідність розподілу витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, до ухвалення цим судом остаточного судового рішення за скаргою. У такому випадку докази, які підтверджують ці витрати (які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи), можуть бути надані суду - для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, докази понесення яких не могли бути надані суду до ухвалення постанови - протягом п`яти днів після ухвалення постанови за скаргою.

Якщо докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, - за умови, що прохання про розподіл цих витрат буде заявлене суду до завершення розгляду справи - будуть надані по спливу п`яти днів після ухвалення судового рішення за скаргою - заява про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги - залишається без розгляду.

У постанові від 19.09.2024 у справі № 200/2125/23, застосовуючи наведену вище практику, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не було заявлено до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення по справі про неможливість подання доказів на підтвердження судових витрат, а також, про стягнення з відповідача судових витрат, понесених саме при апеляційному розгляді справи, чи що такі витрати будуть понесені, заява про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу правомірно була залишена без розгляду на підставі частини сьомої статті 139 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.11.2024 у справі № 420/15183/23.

Суд зазначає, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду прийнята 20.03.2025 в порядку письмового провадження.

24.03.2025 представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №520/13003/24 про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

При цьому, до моменту винесення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025 позивачем не було заявлено про відшкодування витрат на правову допомогу та не вказано про неможливість подання доказів на підтвердження судових витрат чи що такі витрати будуть понесені після винесення рішення суду.

Посилання позивача на те, що ним було подано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу разом з апеляційною скаргою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025 заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції залишено без розгляду у зв`язку з тим, що заяву подано в паперовому вигляді, однак не підписано власноручним підписом.

Будь-яких інших заяв або клопотань про відшкодування витрат на правову допомогу, поданих позивачем або представником позивача до суду першої та/або апеляційної інстанції до розгляду справи по суті матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки подання цієї заяви здійснено після закінчення судових дебатів (після закінчення розгляду справи, у випадку її розгляду в порядку спрощеного або письмового провадження).

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 241, 243, 252, 321, 325, 328 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - залишити без розгляду .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Ральченко І.М.