Справа № 360/361/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року справа №360/361/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року (повне судове рішення складено 14 березня 2025 року) у справі № 360/361/25 (суддя в І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - Управління) звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ) з такими вимогами:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника Відділу від 18.02.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн на Управління за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 76839948 за виконавчим листом № 360/931/24, виданим Луганським окружним адміністративним судом 30.12.2024.

В обґрунтування позову зазначено, що розмір пенсії позивача станом на 28.02.2023 складав 13283,26 грн.

Відповідно до Постанови № 168 ОСОБА_1 з 01.03.2023 проведено перерахунок пенсії. Розмір пенсії, обчислено з урахуванням вимог статті 8 Закону № 345 та склав 15900,08 грн.

Оскільки, за результатом проведеного перерахунку підвищення розміру пенсії з 01.03.2023 складає 2616,82 грн (15900,08 грн (розмір пенсії з 01.03.2023) - 13283,26 грн (розмір пенсії станом на 28.02.2023)) що є більше ніж 1500 грн на 1116,82 грн, при обчисленні розміру пенсії, відповідно до вимог абзацу 2 пункту 10 Постанови № 168 встановлено обмеження індексації.

Таким чином розмір пенсії з 01.03.2023 склав 14783,26 грн, а саме: 13896,07 грн розмір пенсії за віком, розрахований згідно статті 27 Закону (19875,10 грн х 0,69917); 365,16 грн - доплата за понаднормовий стаж 34 роки (1074,00 грн х 34 %); 15900,08 грн - розмір пенсії відповідно до ст.8 Закону № 345; 1116,82 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023 (2616,82 грн - 1500 грн) відповідно до вимог абзацу 2 пункту 10 Постанови № 168 встановлено обмеження індексації.

Як стверджує позивач, для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 360/931/24 Управлінням на Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України надіслано запит від 17.12.2024 № 1200-0306-5/32074 щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи позивача.

Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України не надано дозвіл на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та листом від 21.01.2025 № 2800-030102-9/4285 повідомлено, що зобов`язань щодо перерахунку та виплати пенсії без застосування положень пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» рішення суду не містить.

Управлінням до Луганського окружного адміністративного суду за вихід. № 1200-0801-8/2654 від 28.01.2025 направлено заяву про роз`яснення рішення, а саме надання роз`яснень щодо необхідності застосування положень пункту 10 Постанови № 168 при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 по справі № 360/931/24.

Після винесення 31.01.2025 ухвали суду про відмову роз`яснення рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 360/931/24, Управління для забезпечення виконання судового рішення повторно направило запит на Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України від 04.02.2025 № 1200-0306-5/3269 щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 .

Відповіді від Пенсійного фонду України на лист Головного управління від 04.02.2025 № 1200-0306-5/3269 станом на дату подання позовної заяви не надійшло.

21.01.2025 позивачем отримано постанову відповідача від 20.01.2025 про відкриття виконавчого провадження №76839948 за виконавчим листом № 360/931/24, виданим 30.12.2024 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Управління листами від 29.01.2025 №1200-0305-5/2817 та від 17.02.2025 №1200-0305-8/4271 повідомило відповідачу про стан виконання рішення суду від 04.10.2024.

18.02.2025 Головним управлінням отримано постанову відповідача від 18.02.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 76839948.

Позивач переконаний, що невиконання судового рішення з підстав, які, викладені у позовній заяві, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин.

Крім того, зазначає, що Верховний Суд України у своїх постановах (справи № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Тому Головним управлінням вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду по справі 360/931/24, яке залишається невиконаним з незалежних від позивача обставин.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Управлінням станом на 18.02.2025 (дата винесення постанови відповідача від 18.02.2025 про накладення штрафу) фактично судове рішення виконано не було, але позивачем вживалися заходи з метою його виконання, про що було вчасно повідомлено відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Згідно із даними КП «ДСС» вбачається, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 по справі № 360/931/24, яке набрало законної сили 11.12.2024, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо обмеження основного розміру пенсії ОСОБА_1 , гарантованого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», при перерахунку пенсії з 01.03.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

30.12.2024 видано виконавчий лист від 04.10.2024 № 360/931/24 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

20.01.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніною Маргаритою Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 76839948.

Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг листом від 21.01.2025 № 2800-030102-9/428 повідомив ГУ ПФУ в Луганській області про повернення без опрацювання лист від 17.12.2024 №1200-0306-5/32074 (вх. від 18.12.2024 № 70761/9) щодо ініціювання перерахунку в режимі «макетна обробка» по пенсійній справі № 67 ОСОБА_1 .

ГУ ПФУ в Луганській області було направлено до відповідача лист від 29.01.2025 № 1200-0305-5/2817, відповідно до якого повідомлено, що для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 360/931/24 Головним управлінням на Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України надіслано запит від 17.12.2024 № 1200-0306-5/32074 щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 . Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України не надано дозвіл на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та листом від 21.01.2025 № 2800-030102-9/4285 повідомлено, що зобов`язань щодо перерахунку та виплати пенсії без застосування положень пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» рішення суду не містить.

Крім того, листом від 17.02.2025 1200-0305-8/4271 було повідомлено відповідача про те, що ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області у задоволенні заяви про роз`яснення рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 360/931/24 відмовлено. Для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 360/931/24 Головним управлінням на Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України повторно надіслано запит від 04.02.2025 № 1200-0306-5/3269 щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 . Станом на 17.02.2025 дозвіл на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 Пенсійним фондом України не надано. Після надання дозволу на макетну обробку та опрацювання електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , додатково буде повідомлено про результати.

18.02.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніною Маргаритою Володимирівною при примусовому виконанні виконавчого листа № 360/931/24, виданого 30.12.2024 за невиконання рішення суду було винесено постанову про накладення штрафу на користь держави на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області в розмірі 5100,00 грн.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року в справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року в справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року в справі № 420/70/19.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд послався на наступне.

Як вже було зазначено, виконавче провадження відкрито 20.01.2025 із зазначенням необхідності виконати рішення протягом десяти робочих днів.

У свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що позивачем на виконання рішення суду від 04.10.2024 по справі № 360/931/24 не було вчинено дій, які б свідчили про повне чи часткове виконання вказаного рішення суду, як-то: прийняття рішень, протоколів та/або розпоряджень про перерахунок пенсії, розрахунків на доплату, тощо, з метою здійснення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Суд першої інстанції зазначив, що направлення запитів до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України з метою отримання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , які були здійсненні відповідачем, не можуть свідчити про вчинення позивачем усіх можливих (вичерпних) дій, які були направлені на належне та повне виконання рішення суду.

Крім того, позивачем не надано належних доказів того, що не надання Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 Пенсійним фондом України є тією обставиною, яка створила об`єктивні перешкоди для невиконання покладеного на нього зобов`язання, і подолання якого для боржника було неможливим або ускладненим. Відтак, вказані обставини у розумінні Закону № 1404-VIII не можуть бути визнані судом поважними.

Оцінюючи надані докази, окружний суд дійшов висновку, що державний виконавець, прийнявши оскаржувану постанову про накладення штрафу, діяв у порядку, спосіб та в межах наданих повноважень, оскільки на дату прийняття постанови про накладення штрафу у державного виконавця були відсутні докази щодо виконання рішення суду.

З урахуванням встановлених обставин, місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та непідтвердженими належними та допустимим доказами, у свою чергу відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, а тому суд першої інстанції дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року в справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року в справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року в справі № 420/70/19.

Щодо поважності причин невиконання та повідомлення боржником про їх наявність стягувачу, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджується, що для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 360/931/24 Управлінням на Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України надіслано запит від 17.12.2024 № 1200-0306-5/32074 щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи позивача.

Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України не надано дозвіл на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та листом від 21.01.2025 № 2800-030102-9/4285 повідомлено, що зобов`язань щодо перерахунку та виплати пенсії без застосування положень пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» рішення суду не містить.

Управлінням до Луганського окружного адміністративного суду за вихід. № 1200-0801-8/2654 від 28.01.2025 направлено заяву про роз`яснення рішення, а саме надання роз`яснень щодо необхідності застосування положень пункту 10 Постанови № 168 при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 по справі № 360/931/24.

Після винесення 31.01.2025 ухвали суду про відмову роз`яснення рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 360/931/24, Управління для забезпечення виконання судового рішення повторно направило запит на Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України від 04.02.2025 № 1200-0306-5/3269 щодо надання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 .

Відповіді від Пенсійного фонду України на лист Головного управління від 04.02.2025 № 1200-0306-5/3269 станом на дату подання позовної заяви не надійшло.

21.01.2025 позивачем отримано постанову відповідача від 20.01.2025 про відкриття виконавчого провадження №76839948 за виконавчим листом № 360/931/24, виданим 30.12.2024 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Управління листами від 29.01.2025 №1200-0305-5/2817 та від 17.02.2025 №1200-0305-8/4271 повідомило відповідачу про стан виконання рішення суду від 04.10.2024.

18.02.2025 Головним управлінням отримано постанову відповідача від 18.02.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 76839948.

Позивач переконаний, що невиконання судового рішення з підстав, які, викладені у позовній заяві, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин.

Тобто, фактично судове рішення виконано не було, але позивачем вживалися заходи з метою його виконання, про що було вчасно повідомлено відповідача.

Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України своїм листом фактично підтверджує технічну неможливість боржника як органу Пенсійного фонду регіонального рівня опрацювати електронну пенсійну справу стягувача без надання дозволу ПФУ.

Таким чином, боржником вживаються заходи з метою виконання судового рішення, і станом на дату винесення постанови про накладення штрафу державний виконавець був повідомлений про підстави такого невиконання.

При цьому, суд погоджується з твердженнями позивача, що виплата заборгованості можлива виключно за умови виділення відповідних коштів з Державного бюджету України, а ГУПФУ в Луганській області вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду.

Апеляційний суд також переконаний, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з Державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24 січня 2018 року в справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Верховний Суд України у своїх постановах (справи № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з твердженнями ГУПФУ в Луганській області, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, а також відсутність технічної можливості обробки електронної пенсійної справи без відповідного дозволу ПФУ, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

За встановлених судом обставин та наведеного нормативного регулювання спірних правовідносин, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими, тому постанова державного виконавця від 31.07.20204 № 75505959 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, структурним підрозділом якого є відповідач.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а за подання апеляційної скарги - у розмірі 3633,60 грн, тобто, загалом 6056,00 грн.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі № 360/361/25 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.02.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. 00 коп. на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 76839948 за виконавчим листом № 360/931/24, виданим Луганським окружним адміністративним судом 30.12.2024.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ЄДРПОУ 21782461) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 40003, місто Суми, вулиця Герасима Кондратьєва, будинок 28, код за ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6056,00 грн (шість тисячі п`ятдесят шість гривні).

Повне судове рішення 03 квітня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук