Справа № 420/31305/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/31305/24

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Коблова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням повернення частини позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області, яка полягає у невжитті заходів щодо проведення обчислення у грошовому еквіваленті додаткової винагороди, відповідно до вимог наказу МВС України від 22 листопада 2022 року № 775, за час перебування його на окупованій території Херсонської області з 24.02.2022 року по час виїзду його на підконтрольну Україні територію 16.04.2022 року, включаючи час перебування у полоні з 19.03.2022 по 12.04.2022 року, та зобов`язати провести нарахування на його картковий рахунок зазначеної додаткової винагороди;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області, яка полягає, у не проведенні розрахунків, у грошовому еквіваленті, надбавки до його посадового окладу у розмірі 50% відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 (за роботу із секретними документами) за період з 21.03.2023 року по 13.03.2024 року, та зобов`язати провести нарахування на його картковий рахунок вказаної надбавки;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 09 серпня 2024 року № 1008 "Про припинення виплат грошового забезпечення" та стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на його заробітну платню з 01.08.2024 року по дату звільнення з НПУ - 26.09.2024 року, у тому числі грошове забезпечення, у вигляді різниці в заробітку, за час виконання нижче оплачуваної роботи, в період з 12.09.2024 року по 26.09.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 11.01.2021 № 4 о/с його, підполковника поліції, призначено заступником начальника сектору кримінальної поліції Бериславського районного відділу поліції з 11 січня 2021 року в порядку переміщення, встановлений посадовий оклад 2850 гривень та щомісячну грошову надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 60%.

24 лютого 2022 року приблизно о 05 годині ранку він був піднятий по загальній тривозі у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України, прибув у розташування, отримав зброю і до 10 години організовував евакуацію матеріальних носіїв інформації з обмеженим доступом, оскільки під час планових відпусток старшого інспектора з режиму таємності виконував його обов`язки. Близько 11 години від керівника підрозділу надійшла усна вказівка про загальну евакуацію особового складу в північному напрямку від райвідділу. Позивач на власному автомобілі з двома підлеглими доїхав до села Давидів Брід Бериславського району Херсонської області. В цей час позивач отримав вказівку керівника підрозділу повернутися до частково окупованого міста Берислав Херсонської області, де провести додаткову евакуацію майна.

19 березня 2022 року разом з мером міста Берислав позивач був викликаний в м.Нова Каховка Херсонської області до окупаційного керівництва Каховського округа. Після нетривалої розмови, яка відбувалася в кабінеті мера міста Нова Каховка та отримання негативної відповіді про подальше співробітництво з окупантами, із застосуванням фізичної сили, спецзасобів кайданок та погрозами, позивач поміщений в один з кабінетів відділу поліції м. Нова Каховка, де утримувався по день звільнення. Звільнення з полону відбулось 12 квітня 2022 року.

16 квітня 2022 року позивач виїхав на підконтрольну Україні територію та разом з іншими працівниками поліції, які працювали у Бериславському РВП ГУНП в Херсонській області, прибув до м. Олександрія Кіровоградської області, де після проведення відповідної перевірки, приступив до виконання службових обов`язків - продовжив проходження служби в поліції.

За фактом потрапляння позивача в полон слідчими УСБУ в Херсонській області розслідувалося кримінальне провадження, внесене в ЕРДР за № 00000315, яке було об`єднане з кримінальним провадженням внесеним до ЕРДР за № 00000312, основний номер ЕРДР був № 00000312, а зараз СУ ГУНП в Херсонській області розслідується інше (виділене з ЕРДР № 00000312) кримінальне провадження, яке внесене в ЕРДР за № 0001363 за ч. 1 ст. 438 КК України, за цим же фактом.

Будь-яких додаткових винагород, передбачених підпунктом 3 пункту 4 Порядку та умов виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, затвердженого наказом МВС України від 22 листопада 2022 року № 775, позивач не отримував. Також позивач зазначив, що після деокупації лівобережної частини Херсонської області, з листопада 2022 року він продовжив нести службу в Бериславському РВП ГУНП в Херсонській області на своїй посаді - заступника начальника сектору кримінальної поліції Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області. Наказом начальника Бериславського РВП в Херсонській області від 21 березня 2023 року № 69 на позивача покладено виконання обов`язків старшого інспектора з режиму секретності, що передбачає виплату надбавок до посадового окладу у розмірі 50%, однак така надбавка позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Крім того, позивач зазначив, що 13.03.2024 року він потрапив у ДТП на службовому автомобілі і перебував на стаціонарному та частково амбулаторному лікуванні в медичних закладах міст: Кривий Ріг, Кропивницький, Київ та Олександрія, після чого відповідно до довідки ВЛК № 3100/ЗСУ від 02.07.2024 року ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області» визнаний тимчасово непридатним до військової служби з переоглядом через 3 (три) місяці. Позивач проходив тривале лікування, однак відповідач без отримання інформації про відкриття наступної довідки про тимчасову непрацездатність № 172 від 10.08.2024 року, вважаючи, що позивач не прибув за місцем дислокації підрозділу на робоче місце та не приступив до виконання службових обов`язків, видав наказ № 1008 від 09.08.2024 року, яким на підставі пункту 3 розділу III Порядку, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, припинив виплату грошового забезпечення з 01.08.2024 року.

Позивач наголосив, що відповідач отримавши на початку серпня 2024 року свідоцтво про хворобу № 390 р/нс від 02.08.2024 року, яким ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» про визнання ОСОБА_1 непридатним до служби в поліції, невідкладно рішення про звільнення з лав ОВС через хворобу позивача не прийняв. Натомість, 09.08.2024 року, отримавши відмову в складанні рапорту про звільнення за власним бажанням, видав оскаржуваний наказ № 1008 «Про припинення виплати грошового забезпечення з 01.08.2024 року». Після цього відповідач призначив позивача на посаду дільничного офіцера поліції СПД №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, як виконання накладеного раніше дисциплінарного стягнення звільнення з посади наказами ГУНП в Херсонській області № 408 о/с від 12.09.2024 року та № 412 о/с від 13.09.2024 року «Про внесення змін до наказу ГУНП в Херсонській області № 408 о/с від 12.09.2024 року». Лише 26.09.2024 року відповідач звільнив позивача на підставі отриманого ще на початку серпня свідоцтва про непридатність для подальшої служби в поліції, видавши наказ № 431 о/с від 26.09.2024 року.

У зв`язку із наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заробітну платню з 01.08.2024 року по дату звільнення - 26.09.2024 року, у тому числі грошове забезпечення у вигляді різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в період з 12.09.2024 року по 26.09.2024 року.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що на момент спірних правовідносин Порядок та умови виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) не діяв. Додаткова винагорода ОСОБА_1 за період часу з 24.02.2022 по 16.04.2024 наказами не встановлювалась, не нараховувалася та не виплачувалася, оскільки начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановлені строки не включав позивача до списку. Окрім того, встановлено та не заперечується позивачем, що останній у період часу з 24.02.2022 по 16.04.2022 рік перебував на окупованій території. З моменту прибуття ОСОБА_1 на підконтрольну територію України, а саме з 16.04.2022 останньому нараховувалась та виплачувалась додаткова виноградна згідно чинного законодавства України.

Щодо виплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди за час перебування у полоні у період часу з 19.03.2022 по 12.04.2022 рік відповідач зазначив, що службовим розслідуванням, яке проводилося у 2022 році, відносно ОСОБА_1 встановлювався факт порушення службової дисципліни працівниками Бериславського РВП ГУНП і Херсонській області, що призвело до захоплення поліцейських вказаного підрозділу військовослужбовцями Збройних сил РФ під час повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України. Методичні рекомендації щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану не містять положень щодо нарахування та виплати додаткової винагороди поліцейським, які перебувають(ли) у полоні.

Право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн (згідно з постановою №168) мають, зокрема, особи, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у тому числі й ті, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками. Слід відзначити, що у вказаній постанові словосполучення "у тому числі й ті" слід тлумачити як ті особи, які захоплені в полон під час безпосередньої участі у бойових діях чи забезпеченні здійснення вказаних вище заходів. Тобто таку особу має бути захоплено в полон саме під час участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони.

Відповідач наголосив, що позивач не має права на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн згідно п. 1 постанови №168 за весь період його перебування у полоні (перебування в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України), оскільки до заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, на момент потрапляння в полон він не залучався. Доказів на спростування зазначеної обставини суду не надано. Натомість, як встановлено та вбачається з матеріалів службового розслідування, а також сторонами не заперечується, позивач був захоплений у полон за інших обставин, а саме: « 19.03.2022 року за пропозицією волонтера Вадима прибув до міської ради м. Нова Каховка, де був затриманий військовими РФ».

Щодо виплати надбавки до посадового окладу відповідач зазначив, що надбавки до посадового окладу позивачу не встановлювалась та рішення щодо встановлення надбавки не приймалось, оскільки покладені на позивача обов`язки останній виконував періодично, лише у разі нагальної необхідності, вони були незначними та не перешкоджали виконанню його основних обов`язків.

Щодо позовних вимог в частині оскарження наказу від 09 серпня 2024 року № 1008 "Про припинення виплат грошового забезпечення" та стягнення з ГУНП в Херсонській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати з 01.08.2024 року по дату звільнення з НПУ - 26.09.2024 року, у тому числі різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в період з 12.09.2024 року по 26.09.2024 року, відповідач наголосив, що позивач перебував на лікуванні у період з 13.03.2024 року по 09.09.2024 року. Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку № 260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, зберігається виплата грошового забезпечення, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.

Таким чином, відповідач вказує, що позивач з 01.08.2024 року не отримував грошове забезпечення внаслідок тривалої непрацездатності (більше, ніж 4 місяці) і підстави для виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи відсутні.

Також відповідач звернув уваги, що згідно відповіді начальника Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області №16179/37/01-2024 від 15.11.2024, підполковник поліції ОСОБА_1 з 01.08.2024 по 26.09.2024 був відсутній на службі та до виконання службових обов`язків не залучався. Наказом ГУНП № 431 о/с від 26.09.2024 полковника поліції ОСОБА_1 звільнено згідно з пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції з 26.09.2024. Отже, в даному випадку відсутні підстави для виплати та стягнення з відповідача заробітної плати позивачу з 01.08.2024 року по дату звільнення 26.09.2024 року, у тому числі за час виконання нижчеоплачуваної роботи в період з 12.09.2024 року по 26.09.2024 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за період з 19.03.2022 року по 13.04.2022 року, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2022 р. № 400.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, за період з 19.03.2022 року по 13.04.2022 року, відповідно до пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2022 р. № 400.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач і відповідач подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, позивач про задоволення позовних вимог в повному обсязі, відповідач про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що судом першої інстанції лише констатовано факт, що матеріали справи не містять жодного доказу, з якого можливо встановити надання позивачу допуску до державної таємниці у відповідний період, необхідність отримання якого передбачено Законом України Про державну таємницю, лише опосередковано підтверджують факт роботи позивача з відомостями, що становлять державну таємницю, і не містять доказів, якими можливо підтвердити факт здійснення позивачем постійної роботи з державною таємницею. Враховуючи, що вищеперераховані докази не перебувають і не можуть перебувати у позивача, рівно як і у вільному обігу, інформація про них, як і вони самі наявні виключно у відповідача. ОСОБА_1 наголосив, що суд повинен був витребувати відповідні докази у відповідача. Крім того, суд протиправно не розглянув справу у відкритому судовому засіданні з допитом свідків, про яких просив позивач.

ГУ НП в Херсонській області в апеляційній скарзі зазначило, що суд першої інстанції, з посиланням на висновок службового розслідування Головного управління Національної поліції в Херсонській області, врахував відомості щодо захоплення підполковника поліції ОСОБА_1 представниками військових формувань РФ з 19.03.2022 року по 13.04.2022 року, та помилково вважав, що позивач має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за цей період. В свою чергу, право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн (згідно з постановою №168) мають, зокрема, особи, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у тому числі й ті, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками. Слід відзначити, що у вказаній постанові словосполучення "у тому числі й ті" слід тлумачити як ті особи, які захоплені в полон під час безпосередньої участі у бойових діях чи забезпеченні здійснення вказаних вище заходів. 3 аналізу п.1 постанови № 168 слідує, що єдиною умовою для виплати збільшеної до 100 000,00 грн винагороди, є забезпечення захопленими в полон особами здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Тобто таку особу має бути захоплено в полон саме під час участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони. Зазначені ОСОБА_1 обставини потрапляння в полон (19.03.2022 року за пропозицією волонтера Вадима прибув до міської ради м. Нова Каховка, де був затриманий військовими РФ) не є тими правовими підставами, які визначенні чинним законодавством для отримання виплати 100 000 грн за цей період.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України, зокрема Бериславському РВП ГУНП в Херсонській області.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 №87 оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

23 квітня 2022 року начальником Головного управління Національної поліції в Херсонській області затверджений висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, що призвело до захоплення окремих поліцейських вказаного підрозділу військовослужбовцями Збройних сил РФ під час повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України.

Службовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2022 року при невідомих обставинах був захоплений заступник начальника сектору кримінальної поліції підполковник поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Одрадівка Новотроїцького району Херсонської області, освіта вища, в ОВС працював з 21.08.1995 по 06.11.2015, в Національній поліції з 07.11.2015 по теперішній час, в посаді з 11.01.2021, діючих дисциплінарних стягнень не має.

21 березня 2022 року за вказаними фактами СУ ГУНП в Херсонській області до ЄРДР №0000314 та №0000315 внесені відомості за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

13 квітня 2022 підполковник поліції ОСОБА_1 був відпущений з полону та 16.04.2022 виїхав на підконтрольну ЗСУ територію.

Згідно висновку службового розслідування в діях підполковника поліції ОСОБА_2 факту добровільної здачі в полон, співпраці з представниками військових формувань РФ не встановлено. Відомості щодо захоплення поліцейських Бериславського РВП ГУНП Херсонській області військовослужбовцями Збройних сил РФ під час повномасштабної збройної агресії РФ про України знайшли своє підтвердження. Порушень службової дисципліни в діях підполковника поліції ОСОБА_2 не встановлено.

Позивач продовжив проходження служби в поліції.

Згідно Витягу з ЄРДР від 09.09.2024 року, ГУНП в Херсонській області розслідується виділене з ЄРДР № 00000312 кримінальне провадження № 0001363 за ч. 1 ст. 438 КК України, за фактом затримання 19.03.2022 заступника начальника сектору кримінальної поліції підполковника поліції ОСОБА_1 .

З листопада 2022 року позивач продовжив нести службу в Бериславському РВП ГУНП в Херсонській області на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області.

Наказом начальника Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 21.03.2023 року № 69, на період вакантної посади старшого інспектора з режиму секретності Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області покладено виконання обов`язків щодо охорони державної таємниці та забезпечення режиму секретності в районному відділі на заступника начальника сектору кримінальної поліції Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

Вказаним наказом підполковнику поліції ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу, зокрема за виконання обов`язків щодо охорони державної таємниці та забезпечень режиму секретності, не встановлювались.

Позивач наголошує, що перевозив секретну документацію в РСЧ міста Херсон та Миколаїв.

Листами начальника Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 14.10.2024 року вих. 14326/37/01-24 та ВРТЗІ ГУНП в Херсонській області від 14.10.2024 року вих. № 442/5/1 на виконання листа начальника ВПЗ ГУНП в Херсонській області від 14.10.2024 року повідомлено, що ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу не встановлювались, оскільки останній самостійно в пропозиціями по вказаному питанню до керівництва Бериславського РВП не звертався, покладені на нього обов`язки виконував періодично у разі нагальної необхідності, вони були незначними та не перешкоджали виконанню його основних обов`язків, та від керівництва Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області рапорт на встановлення надбавки заступнику начальника сектору кримінальної поліції Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_1 до ВРТЗІ ГУНП в Херсонській області не надходив, тому підстави для встановлення надбавки не було.

13 квітня 2024 року на автодорозі Т-2207 м. Берислав м. Кривий Ріг сталася дорожньо-транспортна пригода за участю службового транспортного засобу «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), під керуванням заступника начальника СКП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

Наказом ГУНП в Херсонській області від 13.03.2024 року № 183 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за вказаним фактом.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 26.06.2024 року № 807, за результатами службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Херсонській області від 13.03.2024 № 183, встановлено наявність у діянні заступника начальника сектору кримінальної поліції Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, сутність якого полягає у порушенні службової дисципліни, неналежному виконанні обов`язків поліцейського, що виявилось у незасвідченні 12.03.2024 власним підписом факту проходження передрейсового інструктажу та здійснення виїзду на службовому транспортному засобі «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) із неналежно оформленим дорожнім листом, скоєнні 13.03.2024 дорожньо-транспортної пригоди, керуючи службовим автомобілем, незбереженні службового майна та його пошкодженні, неінформуванні негайно безпосереднього керівника про обставини, що ускладнили виконання ним обов`язків поліцейського 12.03.2024 та 13.03.2024, неповідомленні про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції та за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», передачі іншій особі закріпленої за ним зброю.

За порушення службової дисципліни, недотримання вимог підпунктів 1. 2 частини першої, частини другої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», грубому порушенні вимог підпунктів 1, 2, 5, 10, 13 частини третьої статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців другого, третього частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.5, підпунктів «б» та «д» пункту 2.3, підпункту «д» пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, підпункту 2 пункту 4, підпункту 6 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, абзацу другого пункту 10 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828, пунктів 9, 12, 13 розділу ІШ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, Присяги працівника поліції, посадових інструкцій, вимог керівництва з питань дотримання дисципліни та законності, вирішено заступника начальника СКП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_1 (0079338) звільнити з посади.

12 липня 2024 року начальником Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області затверджений акт №4 за формою Н-1/НВП про нещасний випадок, який стався 13.03.2024 близько 06 год. 00 хв. із заступником начальника сектору кримінальної поліції Бериславського районного відділу поліції ГУНП B Херсонській області підполковником поліції ОСОБА_3 . Комісія з розслідування нещасного випадку дійшла до згоди, що заступник начальника СКП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області підполковник поліції ОСОБА_1 , 13.03.2024 близько 06:00 год. на службовому автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), рухаючись автодорогою Т-2207 Мар`янське-Берислав, не врахував погодні умови, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував обстановку на автодорозі, в результаті чого не впорався з керуванням та з`їхав у кювет, де здійснив наїзд на дерево, чим порушив вимоги п. 2.9 6 та п. 12.1 ПДР України.

Комісія з розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що заступник начальника СКП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області підполковник поліції ОСОБА_1 , отримав травму в період проходження служби не пов`язану з виконанням службових обов`язків (підпункт 3 пункту 8 розділу III «учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком» Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2020 за № 1139/35422).

На підставі наказу Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області № 146 від 06.08.2024 року проведено повторне розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 13.03.2024.

16 серпня 2024 року начальником Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області затверджений акт №5 за формою Н-1/НВП повторного розслідування нещасного випадку, який стався 13.03.2024 близько 06 год. 00 хв. із заступником начальника сектору кримінальної поліції Бериславського районного відділу поліції ГУНП B Херсонській області підполковником поліції ОСОБА_3 .

Комісія з повторного розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що заступник начальника СКП Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області підполковник поліції ОСОБА_1 , отримав травму в період проходження служби не пов`язану з виконанням службових обов`язків (підпункт 3 пункту 8 розділу III «учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним Проступком» Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705 зареєстрованого № 1139/35422).

Листом Департаменту управління майном Національної поліції України вих. № від 25.11.2024 року у відповідь на заяву позивача щодо скасування акту розслідування нещасного випадку за формою Н-1 від 16.08.2024 № 5 повідомлено, що підготовлено лист-вимогу до Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 20.11.2024 № 1440/12-2024 про скасування зазначеного акту у зв`язку із виявленими порушеннями під час проведення розслідування. Також повідомлено, що наказом Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 20.11.2024 № 192 скасовано акт розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НПВ від 16.08.2024 № 5, складений відносно позивача. Зазначено, що наказом ГУНП в Херсонській області від 21.11.2024 № 768 призначено повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 13.03.2024 о 06 год. 00 хв. та за наслідками повторного розслідування буде видано відповідний акт.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 12.09.2024 року № 408 о/с, на підставі наказу ГУНП в Херсонській області від 26.06.2024 року № 807, на виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади, підполковника поліції ОСОБА_1 (0079338) призначено дільничним офіцером поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Бериславського районного відділу поліції з 11 вересня 2024 року в порядку переміщення, встановивши посадовий оклад 2400 гривень, звільнивши його з посади заступника начальника сектору кримінальної поліції того ж районного відділу.

Призначення відбулось у зв`язку з пониженням у дисциплінарному порядку.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 13.09.2024 № 412 о/с внесено зміни до наказу ГУНП в Херсонські області від 12.09.2024 № 408 о/с «Про особовий склад» в частині дати призначення.

Листом начальника Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 15.11.2024 № 16179/37/01-2024 начальнику ВПЗ ГУНП в Херсонській області повідомлено, що дільничний офіцер поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області підполковник поліції ОСОБА_1 з 01.08.2024 по 26.09.2024 року був відсутній на службі та до виконання службових обов`язків не залучався.

05 серпня 2024 до управління кадрового забезпечення ГУНП в Херсонській області надійшло свідоцтво про хворобу № 390 р/нс від 02.08.2024, видане медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Херсонській області» з постановою медичної (військово-лікарської) комісії щодо ступеня придатності до служби. На підставі статті 80а), 39в) 71в) графи І Переліку хвороб, що перешкоджають проходженню служби в поліції Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 № 285 позивача визнано непридатним до служби в поліції.

Листом управління кадрового забезпечення ГУНП в Херсонській області від 06.08.2024 року вих. 1943/2/3-2024 позивачу повідомлено про необхідність прибути до 08.08.2024 до УКЗ ГУНП в Херсонській області для вирішення питань, пов`язаних зі звільненням зі служби в поліції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

08 серпня 2024 року підполковник поліції ОСОБА_1 з`явився до управління кадрового забезпечення та надав довідку про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ МВС від 02.07.2024 №169, відповідно до якої ОСОБА_1 звільнений від служби до 09.08.2024 року.

09 серпня 2024 року начальником ГУНП в Херсонській області прийнятий наказ № 1008 про припинення з 01.08.2024 виплати грошового забезпечення підполковнику поліції ОСОБА_4 (0079338), заступнику начальника сектору кримінальної поліції Бериславського районного відділу поліції ГУНП, на підставі пункту 3 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260.

Згідно з наказом № 1008 від 09.08.2024 року, з 13 березня 2024 року підполковник поліції ОСОБА_1 на службу до ГУНП в Херсонській області не з`являвся та надавав листки непрацездатності, якими засвідчено тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 .

У відзиві наведені періоди непрацездатності ОСОБА_1 , а саме: з 13.03.2024 по 08.04.2024 (довідка №43), з 09.04.2024 по 26.04.2024 (довідка 58), з 27.04.2024 по 06.05.2024 (довідка 78), з 06.05.2024 по13.05.2024 (продовження довідки 78), з14.05.2024 по 07.06.2024 (довідка 468), з 08.06.2024 по 10.06.2024 (продовження довідки 468), з 11.06.2024 по 01.07.2024 (продовження довідки 468), з 02.07.2024 по 10.08.2024 (довідка 169), з 10.08.2024 по 09.09.2024 (довідка 172).

20.08.2024 року позивач звернувся до голови Національної поліції України з рапортом, яким просив, зокрема, прийняти рішення про скасування наказу ГУНП в Херсонській області від 09 серпня 2024 року № 1008 "Про припинення виплат грошового забезпечення поліцейському".

Листом Департаменту головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України вих. № від 11.09.2024 позивачу у відповідь на рапорт від 20.08.2024 року повідомлено, що підстав для скасування наказу ГУНП від 09.08.2024 № 1008 «Про припинення виплат грошового забезпечення поліцейському» немає.

Наказом ГУНП в Херсонській області від 26.09.2024 року № 431 о/с, на підставі свідоцтва про хворобу № 390 р/нс, виданого Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» 02 серпня 2024 року, подання начальника Бериславського районного відділу поліції від 26 вересня 2024 року № 13466/37-2024, доповідної записки Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 26 вересня 2024 року № 2334/2/01-2024, звільнено підполковника поліції ОСОБА_1 (0079338), дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Бериславського районного відділу поліції, згідно з пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу, з 26 вересня 2024 року.

Листом ГУНП в Херсонській області від 26.09.2024 року вих. № 2337/2/01-2024 позивачу надіслані копія наказу ГУНП в Херсонській області від 26.09.2024 № 431 о/с та повідомлення про нарахування грошового забезпечення від 26.09.2024 № 68.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати грошового забезпечення у меншому розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки висновком службового розслідування Головного управління Національної поліції в Херсонській області підтверджені відомості щодо захоплення підполковника поліції ОСОБА_1 представниками військових формувань РФ з 19.03.2022 року по 13.04.2022 року, то позивач має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за цей період, що відповідає приписам п.1 постанови № 168 (в редакції 01.04.2022 року).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за час перебування на окупованій території Херсонської області з 24.02.2022 року по 16.04.2022 року (дата виїзду на підконтрольну Україні територію), позивач службові обов`язки не виконував, отже підстави для виплати йому, як поліцейському, додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно відсутні.

Матеріали справи не містять жодного доказу, з якого можливо встановити надання позивачу допуску до державної таємниці у відповідному періоді. Відсутність відповідних доказів та інформації унеможливлює встановлення розміру компенсації, який залежить від ступеня секретності інформації, до якої мала доступ посадова особа (10%, 15% чи 20%), відповідно до Порядку №260.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, зберігається виплата грошового забезпечення, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні, а тому позивачу правомірно припинено виплату грошового забезпечення, у зв`язку із його перебуванням на лікарняних більше 4 місяців.

Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Відповідно до п. 13 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

За приписами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно приписів п.1, п.2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Приписами п.п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (згідно із пунктом 2 цієї постанови вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022) внесені зміни до постанови №168, а саме у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно до пункту 1 постанови № 168 (в редакції постанови Кабміну від 07.07.2022 №793) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Отже, на період дії воєнного стану, співробітникам зокрема Національної поліції України, постановою №168 передбачена виплата додаткової винагороди.

При цьому, винагорода є платою за працю чи нагородою за заслуги, досягнення, тощо.

З вище встановлених обставин вбачається, що у період з 24.02.2022 року по 16.04.2022 ОСОБА_1 не виконував службові обов`язки за штатною посадою, не брав безпосередню участь у бойових діях, не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, був відсутній за місцем дислокації ГУНП в Херсонській області, а також не перебував на обліку в інших територіальних органах Національної поліції України, тобто не ніс службу в поліції.

Щодо доводів позивача на підтвердження фактичного несення ним служби, що згідно виписки з карткового рахунку йому нараховувалась заробітна плата, судова колегія зазначає, що здійснення нарахувань та виплат з боку ГУ НП в Херсонській області своїм співробітникам під час військової агресії, евакуаційних заходів особового складу з Херсонської області та тим, які перебували під окупацією, жодним чином не свідчить про факт виконання безпосередньо позивачем своїх посадових обов`язків.

У зв`язку із тим, що у спірний період позивач фактично був відсутній на службі, наказ відносно виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 відповідачем не видавався.

Аналогічна правова позиція щодо виплати додаткової винагороди поліцейським ГУ НП Херсонської області, які перебували на окупованій території з 24 лютого 2022 року, підтримана Верховним Судом в постанові по справі № 420/9461/22 від 23 жовтня 2024 року.

Отже судом першої інстанції вірно відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в частині виплати додаткової винагороди 30 000 грн.

Той факт, що позивач у період з 19.03.2023 по 13.04.2022 року не ніс службу в поліції впливає і на вирішення питання щодо нарахування і виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн за час його перебування у полоні.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, висновком службового розслідування Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 23.04.2022 року підтверджені відомості щодо захоплення в полон підполковника поліції ОСОБА_1 представниками військових формувань РФ з 19.03.2022 року по 13.04.2022 року.

У зв`язку із цієї обставиною, з урахуванням п.1 постанови № 168, позивач вважає, що має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за цей період.

Так, постановою Кабінету Міністрів № 400 від 01.04.2022 року доповнено п.1 постанови № 168 наступним абзацом: відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).

Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що 19.03.2022 року, тобто під час захоплення в полон, позивач не ніс службу в поліції та не виконував службові обов`язки, на нього не може розповсюджуватись дія п.1 постанови № 168 як в частині виплати додаткової винагороди 30 000 грн, так і додаткової винагороди 100 000 грн.

З викладеного вбачається, що позивач не має права на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн за період перебування у полоні з 19.03.2022 року по 13.04.2022 року.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Пояснення свідків, долучені ОСОБА_1 до матеріалів справи, щодо обставин його потрапляння у полон, жодним чином не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, оскільки на окупованій території позивач фізично і практично не міг виконувати посадові обов`язки поліцейського Національної поліції України.

Щодо припинення позивачу виплати грошового забезпечення наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 09 серпня 2024 року № 1008 "Про припинення виплат грошового забезпечення" та стягнення з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь позивача заробітну платню з 01.08.2024 року по дату звільнення з НП України - 26.09.2024 року, у тому числі грошове забезпечення, у вигляді різниці в заробітку, за час виконання нижче оплачуваної роботи, в період з 12.09.2024 року по 26.09.2024 року, судова колегія зазначає наступне.

За обставинами справи, 09 серпня 2024 року начальником ГУНП в Херсонській області прийнятий наказ № 1008 про припинення з 01.08.2024 виплати грошового забезпечення підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника сектору кримінальної поліції Бериславського районного відділу поліції ГУНП, на підставі пункту 3 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260.

Згідно з наказом ГУ НП в Херсонській області № 1008 від 09.08.2024 року, з 13 березня 2024 року підполковник поліції ОСОБА_1 на службу до ГУНП в Херсонській області не з`являвся та надавав листки непрацездатності, якими засвідчено тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 (т.1 а.с.31).

Так, відповідно п.3 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС України зі специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року, поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, зберігається виплата грошового забезпечення, яке вони отримували на день, що передував звільненню від виконання службових обов`язків, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.

Враховуючи, що згідно листків непрацездатності ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 13.03.2024 по 08.04.2024 (довідка №43), з 09.04.2024 по 26.04.2024 (довідка 58), з 27.04.2024 по 06.05.2024 (довідка 78), з 06.05.2024 по13.05.2024 (продовження довідки 78), з14.05.2024 по 07.06.2024 (довідка 468), з 08.06.2024 по 10.06.2024 (продовження довідки 468), з 11.06.2024 по 01.07.2024 (продовження довідки 468), з 02.07.2024 по 10.08.2024 (довідка 169), з 10.08.2024 по 09.09.2024 (довідка 172), тобто безперервно більше 4 місяців, відповідач обґрунтовано припинив йому виплату грошового забезпечення, що прямо передбачено п.3 розділу ІІІ Порядку № 260.

Посилання позивача на те, що відповідно до абз.4, абз.5 пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 260, грошове забезпечення повинно виплачуватись йому за весь час лікування, понад 4 місяці, судова колегія не приймає до уваги, оскільки докази, що позивач проходив лікування у зв`язку з пораненням, контузією чи каліцтвом, отриманими під час виконання ними службових обов`язків в матеріалах справи відсутні. Так, актом розслідування нещасного випадку ГУ НП в Херсонській області № 89 від 09.12.2024 року встановлено, що позивач отримав травму в період проходження служби не пов`язану з виконанням службових обов`язків.

Крім того, правомірність наказу ГУ НП в Херсонській області від 09.08.2024 року № 1008 підтверджена Національною поліцією України, яка за результатом розгляду рапорту повідомила позивача про відсутність підстав для скасування оскаржуваного наказу (т.1 а.с.43-44).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Херсонській області від 09.08.2024 року № 1008 «Про припинення виплат грошового забезпечення поліцейському». Крім того, судом першої інстанції вірно відмовлено і в задоволенні позовних вимог в частині виплати позивачу заробітної плати за період з 01.08.2024 року по дату звільнення 26.09.2024 року, оскільки такі є похідними від позовних вимог щодо оскарження наказу № 1008.

З аналогічних підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо виплати позивачу грошового забезпечення у вигляді різниці в заробітку, за час виконання нижчеоплачуваної роботи, в період з 12.09.2024 року (пониження у посаді згідно з наказом ГУНП в Херсонській області від 12.09.2024 року № 408 о/с) по 26.09.2024 року (дата звільнення з НПУ), оскільки у цей час позивачу правомірно не нараховувалось і не виплачувалось грошове забезпечення.

Додатково на вірність таких висновків суду свідчить лист начальника Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області від 15.11.2024 № 16179/37/01-2024 на адресу начальника ВПЗ ГУНП в Херсонській області, яким повідомлено, що дільничний офіцер поліції сектору поліцейської діяльності №1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області підполковник поліції ОСОБА_1 з 01.08.2024 по 26.09.2024 року був відсутній на службі та до виконання службових обов`язків не залучався.

Щодо позовних вимог в частині виплати позивачу надбавки до посадового окладу у розмірі 50% за виконання обов`язків щодо охорони державної таємниці та забезпечення режиму секретності у період з 21.03.2023 по 13.03.2024 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 414, судова колегія зазначає наступне.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 року № 3855-XII.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 3855-XII залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 7 років; для форми 3 - 10 років.

Згідно з частиною другою статті 22 Закону № 3855-XII допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини сьомої статті 22 Закону № 3855-XII надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Статтею 30 Закону № 3855-XII визначено, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог закону Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994 № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці.

У пункті 1 Положення № 414 зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших державних органів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Згідно з пунктом 2 Положення № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

В свою чергу, відповідно до п.4-1 Положення № 414, працівникам режимно-секретних органів в органах законодавчої, виконавчої та судової влади, органах прокуратури, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), установлюється залежно від ступеня секретності інформації у таких розмірах:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 60 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 50 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 30 відсотків.

Відповідно до пункту 5 Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Згідно з пунктом 6 Положення № 414 персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи. Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Схожі норми містяться і в Порядку № 260, зокрема п. 7 розділу II Порядку № 260 визначено, що поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови надання їм допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що надання допуску до державної таємниці передбачає визначення необхідності роботи особи із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Тобто, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону № 3855-ХІІ залежить від ступеня секретності та тоді такій особі нараховується надбавка згідно до п.2 Положення № 414 та Прядку № 260.

Однак позивач має право на виплату надбавки у відповідності до п.4-1 Положення № 414.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що наказом № 69 від 21 березня 2023 року на позивача покладені обов`язки щодо охорони державної таємниці та забезпечення режиму секретності на період вакантної посади старшого інспектора з режиму секретності Бериславського РВП ГУ НП в Херсонській області (т.1 а.с.26).

Позивач у період з 25.11.2015 по 20.09.2024 року мав допуск до державної таємниці за формою 2 для роботи з інформацією, що має ступені секретності «Цілком таємно» і «Таємно».

Бериславський РВП ГУ НП в Херсонській області здійснює свою діяльність на підставі Спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею № ХР2-2021-13, виданого 22.02.2021, терміном дії до 20.09.2025 року, що підтверджується листом ГУ НП в Херсонській області від 05.02.2025 року № 74/5/1-2025.

Якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер умов її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням № 414, про що видати відповідний розпорядчий документ.

Факт невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 07.05.2020 у справі № 813/2925/18, від 27.05.2020 у справі № 821/146/16, від 27.05.2020 у справі № 806/2056/18, від 28.09.2023 у справі № 520/18808/21.

Тобто позивач, який мав відповідний допуск, фактично у період з 21.03.2023 року по 13.03.2024 року виконував посадові обов`язки працівника режимно-секретного органу в Бериславському РВП, який мав спеціальний дозвіл, на роботу із документами ступеню секретності «Цілком таємно» і «Таємно».

З листа ГУ НП в Херсонській області від 04.03.2025 року № 135/5/1-2025 вбачається, що під час роботи з 21.03.2023 року по 13.03.2024 року позивач опрацював 97 документів з секретною інформацією, інші облікові форми про роботу з носіями секретної інформації позивача знаходяться в евакуації, в безпечному місці, доступ до якого обмежено.

Відповідно приписам ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, позивач, перебуваючи на посаді інспектора режимно-секретного органу в поліції, який мав спеціальний дозвіл і доступ на роботу із документами ступеню секретності «Цілком таємно» і «Таємно», мав право на встановлення та виплату надбавки у відповідності до п.4-1 Положення № 414, за роботу з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності "цілком таємно" - 50 відсотків.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог в цій частині, жодним чином не спростував право позивача, як такого, що виконував посадові обов`язки інспектору режиму секретності.

Відсутність факту постійної роботи позивача з відомостями, що становлять державну таємницю, на чому наголошував представник відповідача, не є підставою для невиплати спірної надбавки, оскільки, поняття «постійно» не залежить від кількості виготовлених такою особою документів або часу витраченого на роботу з такими документами, інформацією, а головним критерієм в даному випадку є наявність відповідного допуску до державної таємниці та практична реалізація права на такий допуск відповідно до функціональних обов`язків посадовою особою. При цьому обсяг функціональних обов`язків позивача, пов`язаних з доступом до державної таємниці не може виконуватися періодично та в незначній кількості.

Доводи відповідача про відсутність правових підстав для нарахування позивачу надбавки за відсутності рапортів та відповідно наказів про встановлення такої надбавки за займаною посадою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, позивач мав допуск до державної таємниці, а займана посада передбачала здійснення контролю за збереженням державної таємниці та іншої інформації з обмеженим доступом.

Отже, той факт, що у спірний період не подавалися рапорти та не видавалися накази про встановлення і виплату позивачу по справі надбавку за роботу в умовах режимних обмежень не може бути свідченням невиконання позивачем роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці і, як наслідок, невиплати цієї надбавки.

При цьому, відповідачем жодним чином не спростовано виконання позивачем у спірний період роботи в умовах режимних обмежень та відсутність у нього права на надбавку за роботу в умовах режимних обмежень.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.317 КАС України апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог, однак в іншій частині.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що судом першої інстанції йому не повернуто сплачений судовий збір за позовні вимоги, які повернуті ухвалою від 05.11.2024 року.

На виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (квитанція від 01.11.2024 року № 7252-3915-9441-0705) за позовні вимоги - про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області та зобов`язання провести розслідування нещасного випадку, дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 24.08.2007 року, не стосується стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. А тому, позивач не звільняється від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою щодо проведення розслідування нещасного випадку, дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області () яка полягає, у не створенні комісії, та не проведенні нею відповідно до наказу МВС України від 31.01.2003 року №1346, розслідування нещасного випадку - дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 24.08.2007 року, на автодорозі Берислав - Херсон, поблизу СП «Шилова Балка» Бериславського району Херсонської області, під час керування службовим автомобілем ВАЗ - 21099, заступником начальника Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що потягло за собою закритий перелом верхньої третини правої стегнової кістки, та зобов`язати вжити заходів відповідно до наказу МВС України від 05.10.2020 року №705, щодо розслідування вказаного нещасного випадку - повернуто позивачу.

За приписами ст.7 закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_1 , що при розподілі судових витрат суд першої інстанції помилково не повернув позивачу сплачений судовий збір.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 05 листопада 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 317, 321, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року скасувати та ухвалити постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області () щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу у розмірі 50% відповідно до п.4-1 постанови Кабінету міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 - за період з 21.03.2023 року по 13.03.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) надбавку до посадового окладу у розмірі 50% відповідно до п.4.1 постанови Кабінету міністрів України від 15 червня 1994 року № 414 - за період з 21.03.2023 року по 13.03.2024 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 03.04.2025 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко