Справа № 440/15467/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 р. Справа № 440/15467/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, повний текст складено 10.12.24 по справі № 440/15467/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд: визнати протиправними дії/бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди як військовослужбовцю, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у збільшеному до 100000,00 грн розмірі за період стаціонарного лікування після отриманого поранення, а саме: з 09.01.2023 по 10.01.2023; з 10.01.2023 по 13.01.2023; з 14.01.2023 по 10.02.2023; з 14.03.2023 по 31.03.2023; з 03.04.2023 по 28.04.2023; з 28.04.2023 по 15.05.2023; з 16.05.2023 по 08.06.2023 з урахуванням проведених виплат; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду як військовослужбовцю, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у збільшеному до 100000,00 грн розмірі за період стаціонарного лікування після отриманого поранення, а саме: з 09.01.2023 по 10.01.2023; з 10.01.2023 по 13.01.2023; з 14.01.2023 по 10.02.2023; з 14.03.2023 по 31.03.2023; з 03.04.2023 по 28.04.2023; з 28.04.2023 по 15.05.2023; з 16.05.2023 по 08.06.2023 з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшеної до 100000 гривень, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини: за 10 лютого 2023 року, з 14 березня 2023 року по 31 березня 2023 року включно, за 28 квітня 2023 року, з 16 травня 2023 року по 08 червня 2023 року включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини: за 10 лютого 2023 року, з 14 березня 2023 року по 31 березня 2023 року включно, за 28 квітня 2023 року, з 16 травня 2023 року по 08 червня 2023 року включно. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що виписні епікризи за періоди з 14.03.2023 по 31.03.2023, з 28.04.2023 по 15.05.2023, з 16.05.2023 по 08.06.2023 стосуються лікування захворювання позивача, що унеможливлює Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виплату додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168. Звертає увагу, що у вказаних виписках з медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що позивач звертався зі скаргами на біль та обмеження рухів в шийному відділі хребта (виписка з медичної карти стаціонарного хворого №500 від 31.03.2023); наявність гнійних виділень в порожнині рота (виписки з медичної карти стаціонарного хворого №12973 від 15.05.2023); біль в шийному відділі хребта (виписка з медичної карти стаціонарного хворого №1656 від 08.06.2023), в заключних діагнозах чітко не вказано про лікування травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, як-то прямо визначено у порівнянні із виписними епікризами за періоди лікування позивача з 09.01.2023 по 10.01.2023 (ВТ, ЗЧМТ); з 10.01.2023 по 13.01.2023 ВТ, ЗЧМТ); з 14.01.2023 по 10.02.2023 (ВТ, ЗЧМТ); з 03.04.2023 по 28.04.2023 (тривожний розлад). Вказує на некоректність та неоднозначність виписок з медичної карти стаціонарного хворого (№500 від 31.03.2023; №12973 від 15.05.2023; №1656 від 08.06.2023), оскільки їх зміст призводить до неоднозначного трактування, а додаткове поєднання закладами охорони здоров`я у своїх виписках із медичної карти стаціонарного хворого: захворювань не пов`язаних із проходженням військової служби, супутніх діагнозів (окремо від заключного діагнозу) тощо, додатково створюють умови всебічного та неоднозначного трактування, що саме лікував позивач (захворювання чи травму пов`язану із захистом Батьківщини). Стверджує, що позивач (до подання ним позовної заяви) отримав усі належні виплати за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), а тому посилання останнього на відсутність виплати додаткової винагороди за час лікування травми (у вказаний вище період) вважає необґрунтованими. Зауважує, що Військова частина НОМЕР_1 знаходиться на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (розпорядник коштів третього рівня), який фінансується з Державного бюджету України через Міністерство оборони, не веде бухгалтерський облік своїх операцій, не має відокремленого балансу, не має відкритих рахунків в органах Державного казначейства України. У зв`язку із цим, стягнення виплати (у разі задоволення судом позовних вимог позивача) з боку відповідача буде неможливим, оскільки, останній не має відкритих рахунків в органах Державного казначейства України.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 без змін. Зазначає, що з довідки про обставини травми чітко вбачається, що 08.01.2023 року в результаті перенесеної вибухової травми позивач отримав ВТ, ЗЧМТ, що призвело до ряду захворювань. При цьому, у спірних виписках №500 за період з 14.03.2023 по 31.03.2023 та №1656 за період з 16.05.2023 по 08.06.2023 зазначено, що захворювання, з якими позивач поступив на лікування, є наслідками перенесеної 08.01.2023 року ВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку. Зауважує, що відповідачем вказаним вище доводам надана лише формальна та вибіркова оцінка.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 у спірному періоді проходив військову службу за призовом по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 .

Довідкою про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданою ОСОБА_1 . Військовою частиною НОМЕР_1 №1/656/23 від 30.06.2023, підтверджено, що в період 04.07.2022 по 10.09.2022, з 13.09.2022 по 25.10.2022, з 29.10.2022 по 04.11.2022, з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 19.12.2022, з 27.12.2022 по 31.12.2022, з 03.01.2023 по 07.01.2023 він дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районах населених пунктів: м. Богодухів Харківська область, м. Бахмут Донецька область. Ця довідка містить відомості про документи (розпорядження, бойові розпорядження, витяг з журналу бойових дій), на підставі яких вона видана.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05 лютого 2023 року №111 "Про виплату додаткових винагород" наказано, зокрема: виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_1 , за період безпосередньої часті у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і втримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100000 грн 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 січня по 31 січня 2023 року, відповідно до додатку №1 до цього наказу; здійснити виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн 00 коп. вищезазначеному особовому складу Військової частини НОМЕР_1 з урахуванням раніше виплаченої додаткової винагороди в розмірі 30000 грн 00 коп. за січень місяць 2023 року (наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №97 від 01 лютого 2023 року), а саме здійснити доплату в розмірі 70000 грн 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 січня по 31 січня 2023 року.

У додатку 1 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2023 №111 зазначено за №65 солдат ОСОБА_1 , період безпосередньої участі - з 03.01.2023 по 07.01.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.02.2023 №186 "Про результати службового розслідування": 1. Службове розслідування вважати завершеним. 2. Вважати, що солдат ОСОБА_2 1 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 отримав поранення 08.01.2023 внаслідок безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме під час виконання обов`язків військової служби, при виконанні бойового завдання в районі с. Красногорівка, Покровського району (Ясинуватського району), Донецької області у результаті ворожого танкового обстрілу, під час відбиття збройної агресії російської федерації проти України та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" та захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України №71/2022 від 24.02.2022 "Про використання Збройних Сил України та штих військових формувань". Поранення НЕ пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, НЕ є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, НЕ є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Під час отримання поранення перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет). Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Отже, 08.01.2023 ОСОБА_1 одержав поранення (ВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку) за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме під час виконання обов`язків військової служби, при виконанні бойового завдання в районі с. Красногорівка Покровського району (Ясинуватського району) Донецької області у результаті ворожого танкового обстрілу, під час збройної агресії російської федерації проти України; поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.04.2023 №1/2110/23.

За період з 09.01.2023 по 10.01.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП "Міська клінічна лікарня №16" Дніпровської міської ради, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого 495 від 10.01.2023.

З 10.01.2023 по 13.01.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП "Криворізька міська лікарня №16" КМР, що підтверджується виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №130/43 неврологічного відділення від 13.01.2023.

З 14.01.2023 по 10.02.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП "Полтавський госпіталь ВВ", що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №69 від 10.02.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.02.2023 №142 вирішено вважати такими, що прибули: 1.4. з військового шпиталю м. Полтава: 1.4.1 солдата ОСОБА_1 , водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Підстава: довідка медичного пункту від №168 від 10.02.2023 /а.с. 194/.

З 14.03.2023 по 31.03.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП "Полтавський госпіталь ВВ", що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №500 від 31.03.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2023 №373 вирішено вважати такими, що прибули: 1.8. з КП "ПОКЛ ПОР": 1.8.1 солдата ОСОБА_1 , водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Солдата ОСОБА_3 поставлено на котлове забезпечення з 02.04.2023. Підстава: довідка медичного пункту від №548 від 01.04.2023.

З 03.04.2023 по 28.04.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", що підтверджується медичним епікризом №1917 вих.№2804/06-11 від 28.04.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.04.2023 №500 вирішено вважати такими, що прибули: 1.2. з КП "ОЗНПД ПОР": 1.2.2. солдата ОСОБА_1 , водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 . Солдата ОСОБА_3 поставлено на котлове забезпечення з 29.04.2023. Підстава: довідка медичного пункту від №549 від 28.04.2023.

З 28.04.2023 по 15.05.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського ПОР", що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого відділення ЩЛХ №12973 від 15.05.2023.

З 16.05.2023 по 08.06.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у військовому шпиталі в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1656 від 08.06.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.06.2023 №19 вирішено вважати такими, що прибули: 1.4. з військового шпиталю міста Полтави (в/ч НОМЕР_2 ): 1.4.1. солдата ОСОБА_1 , водія 5 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти Військової частини НОМЕР_1 . Солдата ОСОБА_3 поставлено на котлове забезпечення з 09.06.2023. Підстава: довідка медичного пункту від №687 від 08.06.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2023 №55 "Про виплату додаткової винагороди за червень 2023 року" наказано, зокрема: виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 грн 00 коп. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), відповідно до додатку №3 до цього наказу (з урахуванням раніше виплачених сум).

У додатку 3 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2023 №55 зазначено: №5 солдат ОСОБА_1 , період виплати - з 08.01.2023 по 09.02.2023, з 03.04.2023 по 27.04.2023. Примітка (підстави): наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 08.01.2023 №24; виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 10.01.2023 №495 видана КНП "Міська клінічна лікарня №16" ДМР; виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого від 13.01.2023 №130/43 виданий КНП "Криворізька міська лікарня №16" КМР; виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 10.02.2023 №69 видана КП "Полтавський госпіталь ВВ"; довідка військово-лікарської комісії від 10.02.2023 №26 видана КП "Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни ПОР"; наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 10.02.2023; наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 11.03.2023 №280; наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 14.03.2023 №295; виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 31.03.2023 №500 видана КП "Полтавський госпіталь ВВ"; наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 01.04.2023 №373; наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 03.04.2023 №381; виписний епікриз від 28.04.2023 №1917 виданий КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР"; наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 28.04.2023 №500; свідоцтво про хворобу видана госпітальною ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 06.06.2023; довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.04.2023 №1/2110/23.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №59 від 18.07.2023 солдат ОСОБА_1 , водій 5 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взвод 1 зенітної кулеметної роти Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) №34-РС від 04.07.2023, звільнений з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), вважається таким, що справи та посаду здав, 18.07.2023 виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , знятий зі всіх видів забезпечення та направлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розрахунковим листом ІНФОРМАЦІЯ_2 за 2023 рік №9/2/1736 від 30.05.2024 підтверджено, що ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення: за січень 2023 року у розмірі 109332,17 грн, у тому числі винагорода 30 - 30000,00 грн, винагорода 100 - 65483,87 грн; за лютий 2023 року у розмірі 52816,16 грн, у тому числі винагорода 100 - 32142,86 грн; за березень 2023 року у розмірі 21359,25 грн; за квітень 2023 року у розмірі 105135,68 грн, у тому числі винагорода 100 - 83333,33 грн; за травень 2023 року у розмірі 4923,09 грн; за червень 2023 року у розмірі 16715,14 грн; за липень 2023 року у розмірі 105090,63 грн.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у збільшеному до 100000,00 грн розмірі за період стаціонарного лікування: з 09.01.2023 по 10.01.2023; з 10.01.2023 по 13.01.2023; з 14.01.2023 по 10.02.2023; з 14.03.2023 по 31.03.2023; з 03.04.2023 по 28.04.2023; з 28.04.2023 по 15.05.2023; з 16.05.2023 по 08.06.2023, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправної бездіяльності відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови №168 збільшеної до 100000 гривень, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини: за 10.02.2023, з 14.03.2023 по 31.03.2023 включно, за 28.04.2023, з 16.05.2023 по 08.06.2023 включно.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу додаткову винагороду відповідно до пункту 1 Постанови №168, збільшену до 100000 гривень, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини: за 10.02.2023, з 14.03.2023 по 31.03.2023 включно, за 28.04.2023, з 16.05.2023 по 08.06.2023 включно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо іншого спірного періоду, суд першої інстанції виходив з того, що за період з 28.04.2023 по 15.05.2023 позивачем не доведено, що він перебував на лікуванні у закладі охорони здоров`я саме у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, а за періоди з 08.01.2023 по 09.02.2023, з 03.04.2023 по 27.04.2023 позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода, збільшена до 100000,00 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволення позовних вимог, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 цього Закону).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023 строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту Постанова №168; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду до 100000 грн, а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду до 100000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

При цьому, суд наголошує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Судом встановлено, що довідкою про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданою ОСОБА_1 . Військовою частиною НОМЕР_1 №1/656/23 від 30.06.2023 підтверджено, що в період 04.07.2022 по 10.09.2022, з 13.09.2022 по 25.10.2022, з 29.10.2022 по 04.11.2022, з 08.11.2022 по 11.11.2022, з 15.11.2022 по 19.12.2022, з 27.12.2022 по 31.12.2022, з 03.01.2023 по 07.01.2023 він дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районах населених пунктів: м. Богодухів Харківська область, м.Бахмут Донецька область. Ця довідка містить відомості про документи (розпорядження, бойові розпорядження, витяг з журналу бойових дій), на підставі яких вона видана.

08.01.2023 ОСОБА_1 одержав поранення (ВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку) за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме під час виконання обов`язків військової служби, при виконанні бойового завдання в районі с.Красногорівка Покровського району (Ясинуватського району) Донецької області у результаті ворожого танкового обстрілу, під час збройної агресії російської федерації проти України, поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджено довідкою Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.04.2023 №1/2110/23.

За матеріалами справи, з 09.01.2023 по 10.01.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП "Міська клінічна лікарня №16" Дніпровської міської ради, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого 495 від 10.01.2023 (заключний діагноз: S06.00- Струс головного мозку, ЗЧМТ струс головного мозку ВОСП пр повіки).

З 10.01.2023 по 13.01.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП "Криворізька міська лікарня №16" КМР, що підтверджується виписним епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №130/43 неврологічного відділення від 13.01.2023 (діагноз: вибухова травма (08.01.2023). ЗСМТ. Струс головного мозку, гематома внутрішнього кута ОD. Деструкція скловидного тіла ОСОБА_4 без порушення цілісності барабанних перетинок. Гостра сендоневральна приглухуватість. Синдром внутрічерепної гіпертензії, вестибуло-атактичний синдром, ВСД по гіпертонічному типу. Інсомнія. Забій лівого колінного суглобу, обширна гематома передньо-внутрішньої поверхні н/3лівого стегна. Вертеброгенна цервікалнія справа, помірно виражений больовий синдром, ПСДФ П ступеня).

З 14.01.2023 по 10.02.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП "Полтавський госпіталь ВВ", що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №69 від 10.02.2023 (заключний діагноз: стан після перенесеної ВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку (08.01.2023), з розсіяною органічною симптоматикою, з стійким цефалгічним синдромом, помірним вестебуло-атактичним синдромами, асто-вегетативним синдромом, гіпертензивно-лікворним синдромом. Ангіопатія сітківки обох очей. Хронічна сендоневральна приглуховатість".

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 10.02.2023 солдат ОСОБА_1 має стан після перенесеної вибухової травми, ЗЧМТ, струс головного мозку (08.01.2023) з розсіяною органічною симптоматикою, з помірним вестибуло-атактичним, стійким цефалгічним, лікворно-гіпертензивним, астено-невротичним синдромами. Хронічна нейросенсорна приглуховатість. Травма/захворювання, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

З 14.03.2023 по 31.03.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП "Полтавський госпіталь ВВ", що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №500 від 31.03.2023, в якій як супутні діагнози вказано стан позивача після перенесеної ВТ, ЗЧМТ, струс мозку (08.01.2023) з розсіяною органічною симптоматикою, зі стійким цефалгічним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромами, астено-вегетатимним синдромом, гіпертензивно-лікворним синдромом.

З 03.04.2023 по 28.04.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", що підтверджується медичним епікризом №1917 вих.№2804/06-11 від 28.04.2023 (супутній діагноз: ЗЧМТ (08.01.2023 - МВТ), струс головного мозку із цефалгічним синдромом).

З 16.05.2023 по 08.06.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у військовому шпиталі в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1656 від 08.06.2023, у графі "повний діагноз" якої, серед іншого, вказано "Стан після вибухової травми (08.01.2023) закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з цефалгічним, церебростенічним, астено-вегетативним синдромами, помірно вираженими".

Отже, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в різних закладах охорони здоров`я: з 09.01.2023 по 10.01.2023; з 10.01.2023 по 13.01.2023; з 14.01.2023 по 10.02.2023; з 14.03.2023 по 31.03.2023; з 03.04.2023 по 28.04.2023; з 16.05.2023 по 08.06.2023, що підтверджується медичною документацією, копія якої наявна у матеріалах справи.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, з 28.04.2023 по 15.05.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського ПОР", що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого відділення ЩЛХ №12973 від 15.05.2023, в якій зазначене основне захворювання: загострення хронічного одонтогеного остеомієліт тіла нижньої щелепи справа. Вказано, що ускладнень основного та супутніх захворювань не виявлено.

Відтак, суд першої інстанції відхилив за необґрунтованістю доводи позивача про те, що у період з 28.04.2023 по 15.05.2023 він перебував на лікуванні у закладі охорони здоров`я саме у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, оскільки у наданій до суду виписці із медичної картки стаціонарного хворого відділення ЩЛХ №12973 від 15.05.2023 відсутні відомості про те, що вказане захворювання - загострення хронічного одонтогеного остеомієліт тіла нижньої щелепи справа - виникло у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, отриманим позивачем 08.01.2023. Жодних згадувань про травми, отримані позивачем 08.01.2023, у цьому медичному документі немає.

Оскільки позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у період з 28.04.2023 по 15.05.2023 він перебував на лікуванні у закладі охорони здоров`я із діагнозом загострення хронічного одонтогеного остеомієліт тіла нижньої щелепи справа, - у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, отриманим 08.01.2023, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача нарахувати позивачу додаткову винагороду як військовослужбовцю, встановлену пунктом 1 Постанови №168 у збільшеному до 100000,00 грн розмірі за період стаціонарного лікування з 28.04.2023 по 15.05.2023, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають, що не оскаржується відповідачем по справі.

Також колегія суддів враховує, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2023 №55 "Про виплату додаткової винагороди за червень 2023 року" наказано, зокрема: виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 грн 00 коп. військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), відповідно до додатку №3 до цього наказу (з урахуванням раніше виплачених сум).

У додатку 3 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2023 №55 зазначено: №5 солдат ОСОБА_1 , період виплати - з 08.01.2023 по 09.02.2023, з 03.04.2023 по 27.04.2023.

Розрахунковим листом ІНФОРМАЦІЯ_2 за 2023 рік №9/2/1736 від 30.05.2024 підтверджено, що ОСОБА_1 нараховано та виплачено грошове забезпечення, зокрема: за січень 2023 року у розмірі 109332,17 грн, у тому числі винагорода 30 - 30000,00 грн, винагорода 100 - 65483,87 грн; за лютий 2023 року у розмірі 52816,16 грн, у тому числі винагорода 100 - 32142,86 грн; за квітень 2023 року у розмірі 105135,68 грн, у тому числі винагорода 100 - 83333,33 грн.

Отже, за періоди з 08.01.2023 по 09.02.2023, з 03.04.2023 по 27.04.2023 позивачу ОСОБА_1 була нарахована та виплачена додаткова винагорода, збільшена до 100000,00 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Водночас, відповідачем у порушення вимог пункту 1 Постанови №168 не виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, ОСОБА_1 , який у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за такі періоди: за 10.02.2023, з 14.03.2023 по 31.03.2023 включно, за 28.04.2023, з 16.05.2023 по 08.06.2023 включно.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстави для визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу додаткову винагороду відповідно до пункту 1 Постанови №168, збільшену до 100000 гривень, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини: за 10.02.2023, з 14.03.2023 по 31.03.2023 включно, за 28.04.2023, з 16.05.2023 по 08.06.2023 включно.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на некоректність та неоднозначність виписок з медичної карти стаціонарного хворого №500 від 31.03.2023 та №1656 від 08.06.2023, оскільки їх зміст призводить до неоднозначного трактування, а додаткове поєднання закладами охорони здоров`я у своїх виписках із медичної карти стаціонарного хворого: захворювань не пов`язаних із проходженням військової служби, супутніх діагнозів (окремо від заключного діагнозу) тощо, додатково створюють умови всебічного та неоднозначного трактування, що саме лікував позивач (захворювання чи травму пов`язану із захистом Батьківщини).

Однак, колегія суддів звертає увагу, що випискою із медичної картки стаціонарного хворого №500 від 31.03.2023 підтверджено факт перебування позивача з 14.03.2023 по 31.03.2023 на стаціонарному лікуванні в КП "Полтавський госпіталь ВВ" та вказано як супутні діагнози стан позивача після перенесеної ВТ, ЗЧМТ, струс мозку (08.01.2023) з розсіяною органічною симптоматикою, зі стійким цефалгічним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромами, астено-вегетатимним синдромом, гіпертензивно-лікворним синдромом.

Також, випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1656 від 08.06.2023 підтверджено факт перебування позивача з 16.05.2023 по 08.06.2023 на стаціонарному лікуванні у військовому шпиталі в/ч НОМЕР_2 та вказано про стан після вибухової травми (08.01.2023) закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з цефалгічним, церебростенічним, астено-вегетативним синдромами, помірно вираженими.

Отже, у спірних виписках №500 за період з 14.03.2023 по 31.03.2023 та №1656 за період з 16.05.2023 по 08.06.2023 зазначено, що захворювання, з якими позивач поступив на лікування, є наслідками перенесеної 08.01.2023 року ВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку.

За цим, матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в різних закладах охорони здоров`я та у нього виникло право на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови №168, збільшеної до 100000 гривень, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини: за 10.02.2023, з 14.03.2023 по 31.03.2023 включно, за 28.04.2023, з 16.05.2023 по 08.06.2023 включно.

При цьому, суд звертає увагу, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисту Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі до 100000 гривень.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про те, що Військова частина НОМЕР_1 знаходиться на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (розпорядник коштів третього рівня), який фінансується з Державного бюджету України через Міністерство оборони, не веде бухгалтерський облік своїх операцій, не має відокремленого балансу, не має відкритих рахунків в органах Державного казначейства України, тому стягнення виплати з боку відповідача буде неможливим, колегія суддів наголошує, що позивач перебував у відносинах публічної служби з Військовою частиною НОМЕР_1 , яка є належним відповідачем у цій справі з приводу проходження ОСОБА_1 публічної служби (військової служби) та є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі відповідачем мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права та обставин справи і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права при постановленні спірного рішення.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в оскаржуваній відповідачем частині.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 по справі № 440/15467/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко