Справа № 608/486/24
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Справа № 608/486/24

Номер провадження2-а/608/4/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Маришевої Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1471337,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Калінніков М.О, в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1471337, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1471337 від 19.02.2024р., згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Аргументуючи свої позовні вимоги, зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки порушено його право на захист внаслідок того, що адміністративна справа про адміністративне правопорушення щодо нього не розглядалась, було одразу винесено оскаржувану постанову.

Таким чином, поліцейським не було дотримано вимог ст.268, 278, 279 КУпАП та порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки фактично жодної підготовки для розгляду справи про адміністративне правопорушення не проводилося, не роз`яснювалося позивачу зміст правопорушення, проігноровано необхідність роз`яснення прав позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Позивач посилається на те, що правопорушення зазначене в постанові він не вчиняв і докази зворотнього відсутні. Натомість інспектор 1 взводу 3 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції Слобода Павло Ігорович виписав Постанову про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КупАП, а саме: несвоєчасне подання попереджувальних сигналів.

ОСОБА_1 зазначив, що подав сигнал показчика повороту при повороті ліворуч, чим дотримався п. 9.4. ПДР України, а тому відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відтак, з огляду на відсутність достовірних, належних та допустимих доказів, які доводять винуватість позивача у порушенні ним вимог п.9.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, позивач вважає, що слід скасувати спірну постанову за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі закрити.

Відповідач Управління патрульної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Калінніков М.О. в судове засідання не з`явився, подавши заяву згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові, а справу розглянути у відсутності сторони позивача.

Представник відповідача УПП в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, отже суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Постановою Серії ЕНА №1471337 від 19.02.2024р. позивач ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП України.

Як зазначено в постанові, 18.02.2024р. о 22:44:19 в м. Чортків по вул. Романа Шухевича, 4а водій, керуючи транспортним засобом, несвоєчасно подав сигнал покажчика повороту при повороті ліворуч чим порушив п.9.4. ПДР України несвоєчасне подання попереджувальних сигналів.

Згідно постанови Серії ЕНА №1471337 від 19.02.2024 ОСОБА_1 поставлено в обов`язок сплатити штраф у розмірі 510 гривень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників Департаменту патрульної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване.

Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 9.4 ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З наданих суду відеозаписів неможливо достовірно встановити, чи подав водій ОСОБА_1 , перед виконанням повороту ліворуч, відповідний сигнал покажчиком повороту, чи ні.

З відео, знятого на відеореєстратор нагрудної камери поліцейського вбачається, що транспортний засіб здійснив два маневри: спочатку зупинку, а потім поворот ліворуч, при цьому відео не відображає моменту повороту.

Відповідач у підтвердження спірної постанови, не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт вчинення позивачем спірного правопорушення, тобто 18.02.2024р. о 22:44:19 в м. Чортків по вул. Романа Шухевича, 4а водій, керуючи транспортним засобом несвоєчасно подав сигнал покажчика повороту, при повороті ліворуч.

При цьому, суд констатує, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача про те, що він 18.02.2024р. о 22:44:19 в м. Чортків по вул. Романа Шухевича 4а, своєчасно подав попереджувальний сигнал.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 зазначив про те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови серії ЕНА №1471337, в той час, як правопорушення заперечується та не визнається самим позивачем.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд погоджується з доводами позивача, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Від імені Департаменту патрульної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники управління патрульної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП. За приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно із ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279). За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження обставин позивача в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню також з цієї підстави.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний. Таким чином, суд вважає, що слід скасувати спірну постанову серії ЕНА №1471337 від 19.02.2024р. та закрити справу про адміністративне правопорушення, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1471337 від 19.02.2024 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1471337 від 19.02.2024, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/486/24

Рішення набрало законної сили " " _______________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _______________ року.

Секретар: