Справа № 160/18416/23
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 160/18416/23

адміністративне провадження № К/990/15650/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Гімона М.М., Васильєвої І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коре Сервіс" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року (головуючий суддя Головко О.В., судді: Суховаров А.В., Ясенова Т.І.) у справі №160/18416/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коре Сервіс» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коре Сервіс» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3585135/35230781 від 29.12.2021, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 32 від 31.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 32 від 31.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати протиправним та скасувати рішенням комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3585068/35230781 від 29.12.2021, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 27 від 31.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №27 від 31.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати протиправним та скасувати рішенням комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 3585134/35230781 від 29.12.2021, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №21 від 31.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 21 від 31.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 24 листопада 2023 року позовні вимоги задовольнив.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 19 березня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнив частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року в адміністративній справі № 160/18416/23 скасував. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коре Сервіс» залишив без розгляду.

Апеляційний суд визнав неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, констатувавши про те, що позивачем не доведено поважність пропуску строку звернення до суду у зв`язку з оголошенням карантину, оскільки такі підстави потребують доведенню з боку заявника та підтвердження належними та допустимими доказами тієї обставини, що вчасному зверненню до суду перешкоджала саме дія карантину.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції Товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року з підстав, наведених в касаційній скарзі.

Позивач в касаційній скарзі наголошує, що у заяві про поновлення строку звернення до суду він просив врахувати, що основною причиною, яка зумовила пропуск строку на звернення до суду стали карантинні обмеження та воєнний стан. Разом з тим, відповідачі не висловлювалися з приводу поновлення строків, жодних доводів та заперечень з цього приводу не наводилось і в апеляційній скарзі.

В касаційній скарзі позивач звертає увагу на положення статті 308 КАС України, якою визначені межі перегляду судом апеляційної інстанції, просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідачі не надали суду відзиви на касаційну скаргу Товариства.

Вирішуючи питання щодо правильного застосування норм КАС України судом апеляційної інстанції при залишенні позову без розгляду, Верховний Суд керується таким.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Одночасно, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як слідує із змісту оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції не надавав своїх висновків щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Залишаючи позовну заяву позивача без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції визначені статтею 308 КАС України.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308 цього ж Кодексу).

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, визначені частиною третьою статті 317 КАС України, а саме:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Нормами абзацу другого частини першої статті 319 КАС України встановлено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього ж Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Пропуск строку звернення до суду не визначений серед переліку порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

До того ж, відповідачі жодного разу не клопотали про залишення адміністративного позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, а в апеляційній скарзі податкового органу відсутні доводи щодо недотримання Товариством строків звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції безпідставно вийшов за межі апеляційного перегляду та помилково скасував рішення суду першої інстанції, використавши свої повноваження без законних на те підстав, визначених нормами КАС України.

Наявність такої підстави серед повноважень суду апеляційної інстанції за змістом норм статті 319 КАС України не надає права суду застосовувати ці повноваження з власної ініціативи. Повноваження суду апеляційної інстанції обмежені встановленими статтею 308 КАС України межами.

Аналогічний підхід висловлений Верховним Судом у постановах від 19 вересня 2019 року у справі №0440/6027/18, від 12 січня 2021 року у справі №1640/2719/18, від 23 лютого 2021 року у справі №420/1927/20, від 26 жовтня 2023 року у справі №420/5965/22.

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Тому вимоги касаційної скарги про скасування постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року належить задовольнити.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коре Сервіс" задовольнити.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №160/18416/23 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко М.М. Гімон І.А. Васильєва