Справа № 260/829/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2025 рокум. Ужгород№ 260/829/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Дору Ю.Ю., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) через уповноваженого представника звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач-2), у якому просить:

1.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 51 від 23.09.2024 року про відмову в призначенні пенсії згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () призначити пенсію ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно заяви від 19.12.2023р. про призначення пенсії згідно із ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у відповідності до п. 14-6.2. Розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати набуття такого права (з 06.04.2023 р.).

3. Зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , період здійснення підприємницької діяльності з 20.05.1992 р. по 16.09.2009 р. до загального стажу роботи.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно відповіді ДПС у Донецькій області від 16.02.2024 р. зазначається, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 20.05.1992 р. по 16.09.2009 р. перебувала на обліку. 16.09.2009 р. внесено запис та проведено державну реєстрацію припинення за рішенням власника, запис в ЄДР №3002258. Окрім цього зазначено щодо сплати податків і зборів за період здійснення підприємницької діяльності за період з 20.05.1992 р. по 16.09.2009 р., повідомляється, що інформаційні системи, які експлуатувалися органами податкової служби в 1999 -2011 р. велися на локальних серверах та на теперішній час доступ до інформації за зазначений період відсутній у зв`язку із тим, що наразі ця територія є територією активних бойових дій.

Позивач вказує, що вона з 20.05.1992 р. по 16.09.2009 р. здійснювала підприємницьку діяльність, що складає 17 років 03 місяці 26 днів, а відповідач, згідно протоколу розрахунку стажу, врахував тільки 02 роки 10 міс. 09 днів, замість фактично відпрацьованих 17 років 03 місяці 26 днів. Тобто до загального стажу роботи позивача не зараховано 14 років 04 місяці 23 дні.

Окрім цього, позивач зазначила, що відповідач 2 приймаючи оскаржуване рішення від 23.09.2024 № 51 не перевірив ці відомості, як цього вимагає Постанова КМ № 1058 від 27.09.2022 року; пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 та без врахування вимог статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, вважає, що відповідач 2 приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 23.09.2024 № 51 діяв всупереч вимог вказаних вище норм законів, що призвело до порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

07 лютого 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17 лютого 2025 року від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує проти заявлених позовних вимог та вказує, що періоди підприємницької діяльності можуть бути зараховані до страхового стажу позивача лише у разі подання доказів сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за заявлені періоди.

17 лютого 2025 року відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтуванні зазначено, що до страхового стажу

Відповідно до витягу з ЄРС для ФОП інформація про те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як фізична особа підприємець відсутня.

В Реєстрі застрахованих осіб наявна інформація про звітність ОСОБА_1 з січня по грудень 2005, з липня 2006 по січень 2008 з кодом типу ставки страхового внеску 14.

Відповідно до Додатку 1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 № 26-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2009 №1136/17152 (далі - Порядок №26-1) звітність з кодом типу ставки страхового внеску 14 подавалась фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які сплачують внески від суми доходу (прибутку), отриманого від цієї діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, а саме фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності на загальних підставах.

Отже у період з січня по грудень 2005, з липня 2006 по січень 2008 позивач не здійснювала підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування.

Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 16.02.2024 №34/В/05-99-24-10 (долучений до звернення заявниці 06.11.2024 на вебпортал Пенсійного фонду України), ОСОБА_1 була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності з 20.05.1992, перебувала на обліку, як платник податків з 26.06.1992 та 16.09.2009 проведено державну реєстрацію припинення за рішенням власника.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.12.2024 № 0500-0507-9/116395 повідомлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку, як платник страхових внесків в Головному управлінні (Бахмутський район) з 21.09.1993 по 16.09.2009. У зв`язку з введенням воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, та зважаючи на активні бойові дії на території Донецької області, підтвердити сплату страхових внесків за період 21.09.1993 по 31.12.2003 немає можливості. На теперішній час будь-які підтверджуючі матеріали щодо сплати страхових внесків, системи оподаткування, звітності, тощо на паперових носіях відсутні.

Враховуючи вищезазначене, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період провадження підприємницької діяльності з 20.05.1992 по 16.09.2009 підстави відсутні.

Згідно зі статтею 262 частиною 5 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі№260/412/24 повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 19.12.2023 про призначення пенсії та прийняло рішення від 23.09.2024 про відмову у призначенні пенсії №51.

У рішенні зазначено, що Згідно з витягом з ЄРС для ФОП інформація про те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як фізична особапідприємець відсутня.

За даними Реєстру наявна інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду ОСОБА_1 , але документи про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності, та систему оподаткування, передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви не долучено.

На виконання рішення суду до страхового стажу зараховано період роботи з 01.09.1982 по 08.10.1986 на Горлівському заводі «Ремпобуттехніка» за трудовою книжкою серії НОМЕР_2 .

За повторним розглядом документів з урахуванням висновків суду страховий стаж складає 17 років 9 місяців 27 днів (починаючи з 01.01.2004 страховий стаж обчислено за даними Реєстру з урахуванням сплати страхових внесків).

За розглядом документів до страхового стажу не зараховано періоди ведення підприємницької діяльності за лютий, з квітня по грудень 2007 року, у зв`язку з відсутністю в Реєстрі інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Не погодившись із вказаним рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком, позивачка звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Як видно зі змісту рішення відповідача за № 51 від 23.09.2024 за повторним розглядом заяви позивача від 19.12.2023 з урахуванням висновків суду страховий стаж складає 17 років 9 місяців 27 днів (починаючи з 01.01.2004 страховий стаж обчислено за даними Реєстру з урахуванням сплати страхових внесків). За розглядом документів до страхового стажу не зараховано періоди ведення підприємницької діяльності за лютий, з квітня по грудень 2007 року, у зв`язку з відсутністю в Реєстрі інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Разом з цим, на думку позивача, до її стажу не зараховані періоди здійснення нею підприємницької діяльності з 20.05.1992 по 16.09.2009.

Пунктом 2 частини 1 статті 11 Закону № 1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Статтею 26 Закону № 1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Наявність страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Як встановлено судом вище, позивач досягла 60 років станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії - 19.12.2023, а тому для призначення позивачу пенсії за віком необхідно наявність страхового стажу не менше 30 років.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З огляду на вказане до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

- з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків;

- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК);

- з 01 травня 1993 для осіб, які обрали загальний спосіб оподаткування, період провадження підприємницької діяльності до 01 липня 2000 зараховується до страхового стажу за умови надання особою документів про сплату страхових внесків, а з 01 липня 2000 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням загальної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом № 1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина третя статті 20 Законом № 1058-IV).

Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до даних з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань від 02.04.2025 року ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець 20.05.1992 року №0002258 та 16.09.2009 року припинила підприємницьку діяльність.

Згідно даних Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань реєстраційна справа знаходиться у Бахмутській районній державній адміністрації Донецької області.

Судом встановлено, що до страхового стажу позивача частково зараховано період здійснення підприємницької діяльності, а саме зараховано періоди з 01.01.2005 по 31.12.2005, з 01.07.2006 по 31.12.2006, з 01.01.2007 по 31.01.2007, з 01.03.2007 по 31.03.2007.

Як встановлено судом, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.08.2024 №64 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, мотивовано відсутністю в позивача необхідного страхового стажу 31 рік, оскільки за доданими, документами до страхового стажу не зараховано період роботи підприємницької діяльності з 20.05.1992 по 16.09.2009, оскільки відсутня сплата внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Позивачем в позові зазначено, що підтвердити період здійснення підприємницької діяльності спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, квитанціями про сплату страхових внесків не вбачається за можливе, оскільки позивач вимушена була виїхати з міста Бахмут через повномасштабне вторгнення рф на територію України для збереження свого життя, а підтверджуючі документи залишились за колишнім місцем проживання позивача у місті Бахмут, яке наразі є зруйнованою внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України.

Водночас, як вбачається з листа Головного управління ДПС у Донецькій області від 16.02.2024 №34/В/05-99-24-10 наданого на звернення позивача повідомлено, що за даними інформативно-комунікаційної системи ДПС України позивач зареєстрована управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Бахмутської міської ради як суб`єкт підприємницької діяльності 20.05.1992 за №209, перебувала на обліку у Бахмутській ДПІ як платник податків з 26.06.1992 року. 16.09.2009 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державним реєстратором внесено запис та проведено державну реєстрацію припинення за рішенням власника , запис в ЄДР № 3002258.

Станом на теперішній час ОСОБА_2 у Бахмутській ДШ Головного управління ДПС у Донецькій області (м. Бахмут) має стан 16 - припинено, ліквідовано.

Щодо сплати податків і зборів за період здійснення підприємницької діяльності з 20.05.1992 року по 16.09.2009 рік повідомляємо, що інформаційні системи, які експлуатувалися органами податкової служби в 1999-2011 роках велися на локальних серверах та на теперішній час доступ до інформації за зазначений період відсутній.

Облікова справа фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 знаходиться у приміщенні Бахмутської ДТП ГУ ДПС у Донецькій області (Бахмутська ОГГ), розташоване за адресою: м. Бахмут, вул. В. Першина, буд.8, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №: 309 (із змінами), з 24.02.2022 і по теперішній час є територією активних бойових дій, отже надати затребувану інформацію не має можливості.

Таким чином, до моменту завершення бойових дій на території Бахмутської ОТГ не уявляється можливим провести об`єктивну оцінку наявного стану збереження відповідних документів, визначення масштабу можливих втрат та надання інформації.

Таким чином, суд звертає увагу, що позивачем неодноразово вчинялися дії, спрямовані на отримання документів, необхідних для зарахування спірного періоду до страхового стажу.

На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що лист ГУ ДПС у Донецькій області від 02.10.2024 №10879/6/05-99-24-13 та лист Головного управління ДПС у Донецькій області від 16.02.2024 №34/В/05-99-24-10 не містить відомостей про наявну у позивача заборгованість, що свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які свідчать про те, що позивач у періоди з 20.05.1992 по 16.09.2009 не проводила сплату страхових внесків.

Більш того, жодних доказів про застосування фінансових санкцій до позивача за несплату страхових внесків, відповідачем також суду не надано.

Отже, відповідачем не наведено жодних порушень з боку позивача, які б відповідно до чинного законодавства стали підставою для не зарахування до страхового стажу періоду провадження нею підприємницької діяльності.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону України №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні відповідних періодів до страхового стажу.

Окрім того, відсутність у органів Пенсійного Фонду можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

На переконання суду, позивач не має відповідати за незбереження органами Пенсійного Фонду документів про нарахування страхових внесків/ збору на загальнообов`язкове державне страхування, а відсутність належних, достатніх та допустимих доказів наявності заборгованості позивача перед податковим та пенсійним органами, а також факт реєстрації припинення підприємницької діяльності, на думку суду підтверджують сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Оскільки, адміністрування сплати страхових внесків (єдиного внеску) покладено на відповідний державний орган, то особа не може нести відповідальність за наповнення реєстру застрахованих осіб.

Вказане свідчить про необхідність зарахування періоду провадження підприємницької діяльності з 20.05.1992 по 16.09.2009 до страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що протиправно не зарахувавши період провадження позивачкою підприємницької діяльності до її страхового стажу, відповідач передчасно дійшов висновку про відсутність необхідного страхового стажу у позивачки та відмовив у призначенні пенсії за віком, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 23.09.2024 №51 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди провадження підприємницької діяльності з 20.05.1992 по 16.09.2009.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію з дати набуття такого права, а саме з 06.04.2023, суд зауважує, що оскільки призначення розміру пенсії та з урахуванням висновків суду стосовно зарахування конкретного періоду трудової діяльності позивача, зроблених в ході вирішення цієї справи, належить до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду, суд не вбачає підстав для втручання у дискреційні повноваження відповідача на теперішньому етапі їх реалізації.

В такому випадку належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2023 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу позивачки періоду здійснення підприємницької діяльності з 20.05.1992 по 16.09.2009.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими уст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до задоволення частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, м.Сєверодонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 51 від 23.09.2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, м.Сєверодонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 20.05.1992 рік по 16.09.2009 рік та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.12.2023 року про призначення пенсії за віком.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору