Справа № 380/25995/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 рокусправа № 380/25995/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фінканін М.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Косик Л.А.,

представників відповідача - Кашина В.А., Фельпеля І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), у якому, з урахуванням заяви від 14.03.2025 про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії відповідача, які полягали у протиправному знятті позивача з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у загальному та у першочерговому порядку;

- поновити позивача на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у загальному порядку у ІНФОРМАЦІЯ_1 зі збереженням дати первинного зарахування на облік 21.02.2002;

- поновити позивача на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у першочерговому порядку у ІНФОРМАЦІЯ_1 зі збереженням дати первинного зарахування на облік 04.11.2015.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 01.08.1994 до 20.01.2021 позивач проходив військову службу у Збройних Силах України та у Державній прикордонній службі України.

Наказом від 18.01.2021 № 13-ОС позивач звільнений з військової служби у запас та виключений зі списків особового складу з 20.01.2021 із вислугою: 26 років 5 місяців 15 днів. Позивач має статус учасника бойових дій.

З 21.02.2002 ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік для отримання службового житлового приміщення у м. Львові із складом сім`ї три особи (позивач, дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 2005 р.н.), а з 04.11.2015 перебуває на квартирному обліку осіб, що потребують першочергового отримання житла, як учасник бойових дій.

З 19.10.2017 позивач набув право на зайняття службового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та з 20.10.2017 зареєстрований за вказаною адресою разом із членами сім`ї (дружина ОСОБА_4 , сини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ).

03.12.2020 на засіданні Львівської загальногарнізонної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянутий рапорт ОСОБА_1 від 06.10.2020 про виключення з числа «службових» двокімнатної квартири АДРЕСА_2 та надання її для постійного проживання та вирішено надіслати до Адміністрації ДПС України для розгляду і прийняття рішення матеріали про виключення вказаної квартири із числа "службових" і надання її підполковнику ОСОБА_1 для постійного проживання на склад сім`ї чотири особи із зняттям з квартирного обліку у м. Львові.

Адміністрація ДПС України повернула на доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_3 списки розподілу постійних жилих приміщень та облікові справи, у тому числі справу ОСОБА_1 , з покликанням на те, що при прийнятті рішення про виключення житла з числа службових житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 не враховані вимоги законодавчих актів України, зокрема, щодо забезпечення військовослужбовця запасу ОСОБА_1 житлом менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у даному населеному пункті, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Позивач зазначив, що оскаржив рішення Адміністрації ДПС України до суду, та 11.11.2022 Львівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі №380/11395/22, яким зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України погодити список розподілу постійних жилих приміщень ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання військовослужбовцю запасу ОСОБА_1 житла для постійного користування шляхом виключення житла, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), з числа службового та подати до виконавчого комітету Львівської міської ради клопотання про виключення з числа службових вказаної квартири.

30.08.2021 відповідач надіслав позивачу лист за № 702/С-22, яким повідомив, що станом на 01.07.2021 у списку осіб, які зараховані на квартирний облік у місті Львові ОСОБА_1 перебуває під № 40. У списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень у місті Львові ОСОБА_1 перебуває під № 74.

Враховуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2022, Львівська міська рада прийняла ухвалу № 4158 про прийнятя вказаної квартири з державної власності у власність Львівської міської територіальної громади. У подальшому, зазначена квартира була приватизована позивачем.

Позивач зауважує, що оскільки він був забезпечений житловою площею менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у місті Львові, то звернувся до відповідача із запитом про надання інформації щодо перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку, отримавши відповідь відповідача про те, що позивач не перебуває на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також відповідач повідомив, що згідно протоколу № 5 від 03.12.2020 засіданням Львівської загальногарнізонної комісії ОСОБА_1 знятий з квартирного обліку у зв`язку із виключенням з числа "службових" двокімнатної квартири АДРЕСА_2 та в подальшому надання її підполковнику ОСОБА_1 для постійного проживання.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо зняття ОСОБА_1 із квартирного обліку, покликаючись на відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_2 правових підстав для вчинення таких дій.

Покликаючись на приписи Житлового кодексу України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.01.2021 № 26, позивач зазначає, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Оскільки відповідачу було достеменно відомо, що забезпечення позивача житлом за адресою АДРЕСА_1 житловою площею 28.5 кв. м на чотирьох членів сім`ї є менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті позивач стверджує, що має право на подальше перебування на квартирному обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Порушення своїх прав позивач вбачає також у тому, що відповідач про зняття з обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, не повідомив ОСОБА_1 у письмовій формі із зазначенням підстав зняття з обліку, а також не запросив позивача на засідання Львівської загальногарнізонної житлової комісії, на якій розглядалося питання про зняття його з квартирного обліку.

Зазначені обставини, на думку позивача, є підставою для задоволення позову.

Ухвалою від 02.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.01.2025 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, з огляду на таке.

05.03.2009 ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік для отримання службового житлового приміщення у м. Львові із складом сім`ї три особи ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 2005 р. н.).

04.11.2015 ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, включений до списку осіб, що потребують першочергового отримання житла.

19.10.2017 виконавчий комітет Львівської міської ради видав ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення № 0000697, та позивач разом з дружиною ОСОБА_2 , синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровані за вказаною адресою.

03.12.2020 на засіданні Львівської загальногарнізонної житлової комісії ЗХРУ Держприкордонслужби розглянуте питання про надіслання до Адміністрації Держприкордонслужби для розгляду і прийняття рішення матеріалів справи позивача про виключення з числа «службових» вказаної квартири із зняттям з квартирного обліку у м. Львові.

09.11.2024 ОСОБА_1 видане Свідоцтво про право власності на квартиру. При цьому, згідно із відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний вище об`єкт нерухомого майна належить на праві приватної власності ОСОБА_1 одноосібно.

На переконання відповідача, на момент звернення позивача до відповідача та до суду він вважається таким, що забезпечений житлом в розумінні Закону № 2011-ХІІ, оскільки отримав житло будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Зауважує, що позиція ОСОБА_1 є непослідовною з урахуванням встановлених преюдиціальних обставин у справі № 380/11385/22.

Право членів сім`ї військовослужбовця є похідним від права позивача по справі.

Оскільки члени сім`ї позивача не вказують про порушення їх прав, відтак твердження позивача про обставини незабезпеченості житлом у межах норми є необґрунтованими та безпідставними, а сам позивач не вважається таким, що потребує поліпшення житлових умов.

Також відповідач зауважує, що чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, на ІНФОРМАЦІЯ_7 не було покладено обов`язку повідомляти позивача про зняття з квартирного обліку, оскільки протокол від 03.12.2020 був у встановленому порядку скерований до Адміністрації Держприкордонслужби для його реалізації та прийняття відповідного рішення.

Ухвалою від 17.01.2025 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати з викликом сторін, судове засідання призначене на 18.02.2025 о 14:00 год.

Протокольною ухвалою від 18.02.2025 у судовому засіданні оголошена перерва до 18.03.2025 о 13:30 год.

26.02.2025 відповідач подав додаткові пояснення, де зазначив, що на виконання рішення Львівської загальногарнізонної житлової комісії ЗХРУ Держприкордонслужби, яке оформлене протоколом від 03.12.2020 № 5, ОСОБА_1 було виключено зі списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному та першочерговому порядку з 12.07.2023, тобто з моменту фактичної передачі квартири АДРЕСА_2 в комунальну власність.

Вказане підтверджується відповідними списками станом на 01.01.2023 та станом на 12.07.2023.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що вимоги позивача до задоволення не підлягають.

14.03.2025 позивач подав заперечення на додаткові пояснення, де зазначив, що із наданих відповідачем пояснень слідує, що жодних рішень про виключення ОСОБА_1 з квартирного обліку для поліпшення житлових умов відповідач не приймав. Виключення зі списків відбулося не на підставі рішення відповідача, а шляхом видалення даних ОСОБА_1 зі знеособлених списків невідомою особою, ніби то на підставі рішення, яке оформлене протоколом № 5 від 03.12.2020. Наголошує, що на засіданні Комісії, яке оформлене протоколом № 5 від 03.12.2020, не було прийнято жодного рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, а згідно витягу з протоколу № 2/1 від 05.07.2021 спільного рішення керівництва та житлової комісії Адміністрації ДПС України вирішено повернути на доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_3 списки розподілу постійних жилих приміщень та облікові справи, у тому числі справу ОСОБА_1 . Тобто жодного рішення про виключення з квартирного обліку ОСОБА_1 житлова комісія Адміністрації Державної прикордонної служби України не приймала.

На переконання позивача, протокол № 5 від 03.12.2020 не може бути підставою зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Отже, порушення відповідачем процедурних питань при виключенні ОСОБА_1 з квартирного обліку, як особи, яка потребує поліпшення житлових умов є підставою для визнання протиправним дій відповідача щодо зняття позивача з квартирного обліку, зважаючи на принципи верховенства права, в змісті якого закладено, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У судовому засіданні 18.03.2025 позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги повністю та просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та запереченнях на додаткові пояснення.

Представники відповідачів у судовому засіданні 18.03.2025 просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

У судовому засіданні 18.03.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення.

У судовому засіданні 24.03.2025 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу з 01.08.1994 до 20.01.2021 та з серпня 2015 року набув статусу учасника бойових дій.

05.03.2009 житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_8 зарахувала ОСОБА_1 на квартирний облік для отримання службового житлового приміщення у м. Львові із складом сім`ї три особи ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 2005 р.н.).

29.01.2010 на спільному засіданні командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_9 , яке оформлене протоколом № 1, вирішено абзац протоколу № 1 засідання житлової комісії від 05.03.2009 щодо зарахування на квартирний облік майора ОСОБА_1 доповнити словами "із збереженням дати постановки на квартирний облік по Львівському гарнізону з 21.02.2002 року".

04.11.2015 на засіданні Львівської загальногарнізонної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , як учасник бойових дій, включений до списку осіб, що потребують першочергового отримання житла.

03.12.2020 на засіданні ІНФОРМАЦІЯ_10 , оформленого протоколом № 5 розглянутий рапорт ОСОБА_1 від 06.10.2020 про виключення з числа «службових» двокімнатної квартири АДРЕСА_2 та надання її для постійного проживання та вирішено надіслати до Адміністрації ДПС України для розгляду і прийняття рішення матеріали про виключення вказаної квартири із числа «службових» і надання її підполковнику ОСОБА_1 для постійного проживання на склад сім`ї чотири особи ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 - 2005 р. н., син ОСОБА_5 2013 р. н.) із зняттям з квартирного обліку у м. Львові.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.01.2021 № 13-ос підполковник ОСОБА_1 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 20.01.2021. Вислуга років станом на 20.01.2021 становить: 26 років 05 місяців 15 днів.

05.07.2021 на засіданні житлової комісії Адміністрації ДПС України, оформленого протоколом № 2/1, серед іншого, вирішено повернути на доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_3 списки розподілу постійних жилих приміщень та облікові справи, у тому числі справу ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що при прийнятті рішення про виключення житла з числа службових житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 не враховані вимоги законодавчих актів України, зокрема, абз. 1 п. 1 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", абз. 1 ст. 48 Житлового кодексу Української РСР, п. 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті), а тому забезпечення військовослужбовця запасу ОСОБА_1 житлом менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у даному населеному пункті суперечитиме вимогам чинного законодавства.

ОСОБА_1 оскаржив дії Адміністрації ДПС України щодо повернення на доопрацювання списків розподілу постійних жилих приміщень та облікові справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 у справі №380/11395/22 зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України погодити список розподілу постійних жилих приміщень ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання військовослужбовцю запасу ОСОБА_1 житла для постійного користування шляхом виключення житла, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ), з числа службового та подати до виконавчого комітету Львівської міської ради клопотання про виключення з числа службових вказаної квартири.

30.08.2021 відповідач надіслав позивачу лист за № 702/С-22, яким повідомив, що станом на 01.07.2021 у списку осіб, які зараховані на квартирний облік у місті Львові ОСОБА_1 перебуває під № 40. У списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень у місті Львові ОСОБА_1 перебуває під № 74.

15.05.2023 на засіданні житлової комісії Адміністрації ДПС України, оформленого протоколом № 16, вирішено погодити рішення Об`єднаної житлової комісії Західного управління щодо надання житла в постійне користування шляхом виключення з числа службових двокімнатної квартири АДРЕСА_2 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 у справі №380/11395/22.

Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 26.06.2023 № 227 вирішено вилучити з обліку службових квартиру АДРЕСА_3 .

06.07.2023 Державна прикордонна служба України видала наказ № 465-АГ про передавання квартир, у тому числі, квартири АДРЕСА_2 у комунальну власність.

09.11.2024 Львівська міська рада видала ОСОБА_1 Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

15.06.2024 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 .

05.07. 2024 представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із адвокатським запитом про надання інформації щодо перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку після приватизації квартири АДРЕСА_2 .

11.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_11 надало позивачу відповідь на запит, зазначивши, що згідно протоколу № 5 від 03.12.2020 засідання Львівської загальногарнізонної житлової комісії ОСОБА_1 знятий з квартирного обліку у зв`язку із виключенням з числа службових двокімнатної квартири АДРЕСА_2 та в подальшому її надання підполковнику ОСОБА_1 для постійного проживання із членами сім`ї.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо виключення його із квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у загальному та у першочерговому порядку, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та застосовує такі правові норми.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ст. 31 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування житлового приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК України визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання житлових приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

За змістом ст. 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Аналогічні положення містяться у Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 (далі - Правила № 470).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі та умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-ХІІ).

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону № 2011-ХІІ).

Згідно із ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст. 2 Закону № 2011-ХІІ).

Пунктом першим ст. 12 Закону № 2011-ХІІ визначено, що держава забезпечує військовослужбовців житловими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі житлові приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абз. 4 п. 1 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до абз. 1 п. 9 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Як передбачено ч. 1 ст. 40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема, у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Відповідно ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 № 1081 затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок № 1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Порядком № 1081 визначений алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік (п. 24 Порядку № 1081).

За правилами п. 30 Порядку № 1081 військовослужбовці знімаються з обліку, зокрема, у разі поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в

наданні житла; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали

підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Порядку № 1081 Міністерство внутрішніх справ України 18.01.2021 видало наказ № 26, яким затверджена Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 17.03.2021 за №344/35966 (далі Інструкція № 26).

Ця Інструкція визначає механізм забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (п. 1 Інструкції № 26).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 26 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання від Держприкордонслужби один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом, зокрема, виключення житла, в якому проживають військовослужбовці та члени їх сімей, із числа службового.

Пунктами 1, 3-5 Розділу ІІ Інструкції № 26 передбачено, що для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею), розподілу жилої площі та виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, у кожному органі Держприкордонслужби створюється житлова комісія.

Основною формою роботи житлових комісій є засідання. Засідання правочинні, якщо на них присутні більше ніж 2/3 членів комісії. Рішення приймається більшістю голосів шляхом відкритого голосування.

Основними завданнями житлових комісій (об`єднаних житлових комісій) є, зокрема, прийняття рішень із житлових питань, у тому числі за зверненнями військовослужбовців та членів їх сімей із житлових питань; ведення списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями; ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання.

Житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) приймає рішення, зокрема, щодо:

включення військовослужбовців та членів їх сімей до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових;

зарахування військовослужбовців та членів їх сімей на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання і зняття їх з такого обліку;

внесення змін до облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до пунктів 7, 8 Розділу ІІ Інструкції № 26 рішення житлової комісії оформлюється протоколом засідання житлової комісії/об`єднаної житлової комісії (далі - протокол) (додаток 1).

Військовослужбовці та члени їх сімей, а також представники громадських організацій на підставі мотивованого клопотання, за рішенням відповідної житлової комісії мають право бути присутніми на засіданні цієї житлової комісії.

Згідно із п. 18 Розділу V Інструкції № 26 зняття військовослужбовців та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання проводиться в разі:

поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення жилою площею громадян у відповідному населеному пункті або отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік (у загальному, першочерговому або позачерговому порядку), або неправомірних дій посадових (службових) осіб під час вирішення питання про зарахування на квартирний облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, аналіз положень наведених вище законодавчих актів: Житлового кодексу України, Закону № 2011-ХІІ, Порядку № 1081 та Інструкції № 26 дає суду підстави для висновку про те, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, у тому числі шляхом забезпечення житлом для постійного проживання у разі, якщо мають вислугу на військовій службі 20 років і більше або грошовою компенсацією за належне для отримання жиле приміщення.

З метою забезпечення військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах ведеться облік таких військовослужбовців. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла.

Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, списків таких військовослужбовців у кожному органі Держприкордонслужби створюється житлова комісія,

формою роботи якої є засідання.

Житлова комісія органу Держприкордонслужби приймає рішення із житлових питань у формі протоколу, у тому числі щодо включення військовослужбовців та членів їх сімей до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями, а також щодо виключення військовослужбовців з таких списків.

У силу приписів ЖК України про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов особи повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Отже, суд наголошує, що до повноважень житлової комісії органу Держприкордонслужби належить прийняття рішень із житлових питань, у тому числі щодо включення військовослужбовців до списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а також щодо виключення військовослужбовців із таких списків.

Як зазначив відповідач у відзиві на позов та додаткових поясненнях, виключення позивача з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов відбулося на виконання рішення житлової комісії, оформленого протоколом № 5 від 03.12.2020 шляхом не зазначення позивача у Списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов як у загальному, так і в першочерговому порядку, починаючи з 12.07.2023, тобто з моменту фактичної передачі квартири АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 . Підставою для зняття позивача з квартирного обліку було поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла, тобто фактичне отримання квартири у власність для постійного проживання.

Суд критично оцінює такі доводи відповідача, оскільки рішення про виключення позивача з квартирного обліку із зазначенням підстав, передбачених ч. 1 ст. 40 ЖК України, п. 30 Порядку № 1081 та п. 18 Інструкції № 26 після фактичного отримання позивачем квартири у власність житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 не приймала.

Порушення відповідачем порядку ведення квартирного обліку шляхом виключення ОСОБА_1 зі списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов без прийняття з цього питання обгрунтованого рішення та без письмового повідомлення особи про прийняття такого рішення, на переконання суду, перешкоджає позивачу у реалізації його права на оскарження рішення житлової комісії у порядку та у спосіб, що передбачені законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання про виключення позивача з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов без прийняття з цього питання обгрунтованого рішення, відповідач, відповідно до пунктів 1-8 ч. 2 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Натомість відповідач, вчиняючи оспорювані дії, порушив вимоги ЖК України, Порядку № 1081 та Інструкції № 26.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що такі дії відповідача не відповідають критеріям правомірності дій/рішень суб`єктів владних повноважень, закріпленим у частині другій статті 2 КАС України, а тому є протиправними.

Оскільки протиправні дії відповідача полягають у неприйнятті ним обгрунтованого рішення про виключення позивача з квартирного обліку, як це передбачено Інструкцією №26, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача у порядку та у спосіб, що передбачені Інструкцією № 26 розглянути питання перебування ОСОБА_1 на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання.

Зважаючи на ту обставину, що питання правомірності перебування позивача на квартирному обліку у спосіб, передбачений Інструкцією № 26 відповідачем не вирішене, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині поновлення позивача на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з дати первинного зарахування на загальний облік з 21.02.2002 та з дати зарахування на облік першочергового отримання житла - з 04.11.2015.

Частиною першою ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним процесуальним нормам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами не підтвердив правомірність своїх дій щодо виключення позивача з квартирного обліку.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд не здійснює, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку для поліпшення житлових умов у місті Львові.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у порядку та у спосіб, що передбачені Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 № 26 розглянути питання перебування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; рнокпп НОМЕР_2 ) на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 31 березня 2025 року.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна