Справа № 480/10104/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.А. Прилипчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 р. Справа № 480/10104/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2024, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі № 480/10104/24

за позовом ОСОБА_1

до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №67040829 від 15.10.2021 про примусове виконання постанови Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.09.2021 у справі № 592/9628/21 про конфіскацію суми внесків на підтримку політичної партії в розмірі 55000 грн з ОСОБА_1 , винесену державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу, у зв`язку з визнанням причин пропуску строку звернення до адміністративного суду неповажними.

Не погодившись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до Сумського окружного адміністративного суду.

На підставі ч.2 ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

20.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №67040829 від 15.10.2021 про примусове виконання постанови Ковпаківського районного суду м.Суми від 10.09.2021 у справі № 592/9628/21 про конфіскацію суми внесків на підтримку політичної партії в розмірі 55000 грн з ОСОБА_1 , винесену державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду було відмовлено, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання уточненої позовної заяви із зазначенням місцезнаходження відповідача та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

06.12.2024 на виконання вимог ухвали від 25.11.2024 позивачем надано до суду заяву про поновлення строку звернення та уточнену позовну заяву.

Приймаючи зазначене рішення суд виходив з того, що наведені у заяві про поновлення строку обставини пропуску строку звернення до суду не є поважними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1,2, 3, ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до п. п. 1, 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржує постанову відповідача, яка прийнята 15.10.2021.

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 20.11.2024, тобто з пропуском 10-денного строку, встановленого ч.2 ст.287 КАС України.

У свою чергу, позивач пропуск строку звернення до суду із даним адміністративним позовом обґрунтовує тим, що через карантинні обмеження, спричинені коронавірусом, а в подальшому через воєнний стан, який створює труднощі у доступі до приміщень ДВС та суду був позбавлений можливості прибути до приміщень установ для ознайомлення з матеріалами провадження. Також, посилається на постійні повітряні тривоги, аварійні та чергові відключення електроенергії.

Щодо вказаних доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне.

В постанові від 21 вересня 2023 року у справі № 340/341/23 Верховним Судом зазначено, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан який діє на даний час.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону №389-VIII).

Діяльність судів, органів та установ системи правосуддя в умовах воєнного стану регламентовано статтею 12-2 цього Закону, за приписами якої в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

За правилами статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Щодо посилань позивача на карантинні обмеження під час дії карантину COVID-19 та через це обмеження доступу до приміщення Зарічного ВДВС для ознайомлення з матеріалами провадження та підготовки позову, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Стосовно посилань позивача на те, що судом першої інстанції не надано оцінки клопотаннь про витребування доказів на підтвердження обмежень доступу до приміщень установ суду та ДВС, кількості та тривалості тривог, наслідків, які спричинили обстріли та ракетні атаки на місто, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду, а також належного оформлення позову. Для цього особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без руху, зазначав про необхідність усунути недоліки позовної заяви шляхом подання іншої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, у якій зазначити інші поважні причини пропуску такого строку та надати докази поважності причин пропуску такого строку.

Доводи позивача, викладені в заяві про поновлення строку звернення до суду від 06.12.2024, яке подано позивачем до суду першої інстанції на виконання вимог ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 про те, що він був позбавлений можливості звернутися до відповідних органів державної влади для витребування доказів, через обмеження десятиденним строком на усунення недоліків вказаною ухвалою, колегія суддів оцінює критично, оскільки позивач не був позбавлений можливості скористався своїм правом на подання до суду першої інстанції клопотання про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням обґрунтувань поважності таких причин.

Таким чином, особа, яка має намір подати позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, у тому числі стосовно надання доказів поважності причин пропуску строку до суду.

Так, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно слід розрізняти поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Зазначені висновки сформовані Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем в апеляційній скарзі, позивач був обізнананий про існування оскаржуваних постанов ще в 2021 році, однак не знав, що виконавче провадження незаконно відкрите саме стосовньо нього.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що дізнався про порушення своїх прав лише з 03.05.2022 року, тобто після того, як Ковпаківським районним судом м.Суми було прийнято постанову про роз`яснення судового рішення від 10.09.2021 у справі №592/9628/21 стосовно того, що з позивача не підлягає стягненню сума конфіскації (тобто предмет виконавчого провадження).

Тобто, ознайомлення 03.05.2022 з прийнятою постанову про роз`яснення судового рішення від 10.09.2021 у справі №592/9628/21 стосовно того, що з позивача не підлягає стягненню сума конфіскації забезпечувало позивачу можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Тобто, позивач дізався про порушення своїх прав не пізніше 03.05.2022.

При цьому, до суду позовну заяву подано лише 20.11.2024, тобто з пропуском строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого кодексом строку, та відповідно не надано доказів на їх підтвердження.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом, позивачем не надано, немає таких доказів і в матеріалах справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до п. 9 ч. 4ст. 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у відповідності до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 - без змін.

Керуючись ст. ст. 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 по справі № 480/10104/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло