Справа № 640/13482/22
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Справа№640/13482/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого-судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Державна міграційна служба у м. Києві та Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Державна міграційна служба у м. Києві та Київської області в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 20.05.2022 №4438 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області повторно розглянути документи громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подані для оформлення посвідки на тимчасове проживання.

Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 29.08.2022 (суддя Григоровича П.О.) відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державну міграційну службу у м. Києві та Київської області (01001, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 9). Зобов`язано відповідача надати через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) належним чином засвідчену копію міграційної справи громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

Від позивача разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 20.05.2022 №4438 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заборони Державній міграційній службі України вчиняти дії щодо примусового видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з території України до набрання законної сили судовим рішенням у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2022 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Разом з цим, на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України - наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19/474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу №640/13482/22.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/13482/22 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Аляб`єва І.Г.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2025 прийнято до провадження судді Аляб`єва І.Г. Адміністративну справу №640/13482/21.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області від 20.05.2022 №4438 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину російської федерації ОСОБА_1 є протиправним, адже відсутні підстави, передбачені пунктом 9 порядку 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018.

Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що Управління міграційного контролю, протидії нелегальні міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області доповідна записка начальника Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства щодо перевірки достовірності поданої в заяві-анкеті позивачем інформації, який звернувся за оформленням посвідки на тимчасове проживання на підставі ч. 4 ст. 4 Закону №3773-VI (працевлаштування). Головним спеціалістами відділу протидії нелегальні міграції та реадмісії було здійснено виїзд за місцем реєстрації позивача, однак двері квартири ніхто не відкрив, сусіди повідомили, що така особа тут не проживає. На телефонні дзвінки позивач також не відповідав. А тому це свідчить про факт подання неправдивих відомостей при зверненні за оформленням посвідки, що є підставою для відмови в її оформленні.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Російської Федерації, що підтверджено паспортом та офіційним перекладом до паспорта № НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" позивач був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 від 20.04.2021 строком дії до 20.04.2022.

Дозволом № 59555 на застосування праці іноземців на осіб без громадянства серії НОМЕР_3 виданий Київським міським центром зайнятості підтверджено, що ОСОБА_1 працює на посаді директора ПП «АЙТІ СТОР Україна» () з 20.04.2017 по 04.02.2025.

17.02.2022 ОСОБА_1 подано міграційному органу заяву-анкету №105123524 від 17.02.2022 про обмін посвідки на тимчасове проживання на підставі (працевлаштування) у зв`язку із закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання (далі - заява-анкета).

У заяві-анкеті позивач вказав адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 , та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Надалі, Управлінням міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області проведено перевірку місця проживання позивача, результати якої зафіксовано в листі №8010.8.4/23417-22 від 18.05.2022, адресованому Управлінню з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

За змістом вказаного листа, за результатами перевірки встановлено, що за вказаною в заяві-анкеті адресою проживання, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 виявлений не був. Під час виїзду дане квартирне приміщення ніхто не відчинив. З усних пояснень мешканців даного будинку повідомлено, що за адресою вказаною в заяві-анкеті, іноземних громадян не бачили. За наданою фотокарткою іноземного громадянина, не бачили та не чули про останнього. Від письмових пояснень мешканці будинку відмовилися.

На телефонні дзвінки співробітників Управління МКПНМР ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області іноземний громадянин не відповідає.

За результатами проведеної перевірки адреси: АДРЕСА_2 , іноземця виявлено не було, що може свідчити про факт подання останнім неправдивих відомостей при звернені за оформлення посвідок на тимчасове проживання на підставі ч.4 ст.4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (працевлаштування) та відповідно до пп. 9 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого ПКМУ від 25.04.2018 № 322 може слугувати підставою для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання в Україні.

У зв`язку із вказаним, в листі сформовано висновки про встановлення факту подання громадянином російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо неправдивих відомостей при зверненні за оформленням/обміном посвідки на тимчасове проживання, що є підставою для відмови в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні відповідно до підпункту 9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018.

В подальшому, керуючись підпунктом 9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області прийнято рішення від 20.05.2022 №4438 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання, яким відмовлено позивачу в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

08.07.2022 представником позивача надіслано до Державної міграційної служби України скаргу на рішення від 20.05.2022 №4438 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Листом Державної міграційної служби України від 22.07.2022 скаргу представника позивача залишено без задоволення, а рішення від 20.05.2022 №4438 про відмову в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання без змін.

Не погоджуючись зі спірним рішенням, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з Положенням про Державну міграційну службу України (далі по тексту - ДМСУ), затверджену постановою КМУ від 20.08.2014 року №360 (далі Положення про ДМСУ №360), ДМСУ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів (п.1).

ДМСУ відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках (пп.8 п.4).

Пунктом 7 Положення встановлено, що ДМСУ здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Спірні правовідносини регламентовані Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі Закон №3773-VI), Законом України «Про імміграцію» від 07.06.2001 №2491-III (далі Закон №2491-III), Положенням про ДМСУ №360, Порядком №322, Постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2022 року №1232 «Деякі питання надання Державною міграційною службою адміністративних послуг в умовах воєнного стану» (далі - Постанова №1232).

Статтею 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі Закон №3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону №3773-VI в редакції від 14.08.2021 року, чинній на час прийняття спірного рішення 20.05.2022 року, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до преамбули Закону №2491-III цей Закон визначає умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства.

У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання;

іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3773-VI 1ноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування або укладення гіг-контракту та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні. (ч.4 ст.4 Закону №3773-VI).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону №3773-VI дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства - документ, який надає право роботодавцю тимчасово використовувати працю іноземця або особи без громадянства у порядку, встановленому законодавством України, або добровільно отриманий резидентом Дія Сіті для укладення гіг-контракту з іноземцем або особою без громадянства.

Згідно з абз.7 ч.1 ст.15 Закону №3773-VI в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні у зв`язку з працевлаштуванням, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання.

Отже, Закон №3773-VI передбачає право для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України з метою працевлаштування за наявності паспортоного документа та посвідки на тимчасове проживання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5-1 Закону №3773-VI строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить у випадку, визначеному частиною четвертою статті 4 цього Закону, - строк дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства.

17.02.2022 ОСОБА_1 подано міграційному органу заяву-анкету №105123524 від 17.02.2022 про обмін посвідки на тимчасове проживання на підставі (працевлаштування) у зв`язку із закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання (далі - заява-анкета).

Механізм оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання передбачений Порядком №322.

Відповідно до п.1,2 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Підпунктом 1 пункту 3 Порядку №322 встановлено, що посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто. Згідно з пп. 3 п. 7 Порядку №322 передбачено, що у разі закінчення строку дії посвідки здійснюється її обмін.

При цьому посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі закінчення строку її дії або прийняття рішення про обмін посвідки до закінчення строку її дії (п.п.7 п.71 Порядку №322).

Отже після закінчення строку дії посвідка на тимчасове проживання в Україні підлягає обміну, для чого іноземцю необхідно подати до територіального органу ДМС відповідну заяву та документи у строк не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку дії посвідки, або після закінчення строку дії посвідки в семиденний строк знятися з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України, здавши посвідку до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

Однак, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією РФ, який в подальшому продовжувався. Законом України від 07.02.2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від №2915-ІХ воєнний стан в Україні продовжено до 20.05.2023 року.

Приписами статті 21 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року №389-VІІІ визначено, що правовий статус іноземців та осіб без громадянства, юридичних осіб іноземних держав, які перебувають на території України під час дії воєнного стану, визначаються Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У зв`язку з веденням на території України воєнного стану, 01.11.2022 року КМУ прийнято Постанову №1232, якою врегульовано питання надання ДМС адміністративних послуг громадянам рф в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 Постанови №1232, в редакції від 01.11.2022, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення або скасування надання територіальними органами/ територіальними підрозділами ДМС адміністративних послуг громадянам рф здійснюється з урахуванням таких особливостей:

розгляд заяв про оформлення дозволу на імміграцію, оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених) та обмін посвідок на постійне чи тимчасове проживання, поданих до набрання чинності цією постановою, зупиняється до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором;

у разі звернення громадянина рф із заявою про оформлення дозволу на імміграцію, продовження строку перебування, оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених) та обмін посвідок на постійне чи тимчасове проживання територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС інформує про відмову в прийнятті документів до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором.

Водночас, зазначені у пункті 1 цієї постанови обмеження не поширюються, зокрема, на осіб, що мають підстави для оформлення посвідки на тимчасове проживання, передбачені ч.4, 15, 16 ст.4 Закону №3773-VI, або інші передбачені цією статтею підстави за умови підтримки їх заяв про оформлення посвідки на тимчасове проживання письмовим клопотанням центрального органу виконавчої влади, до повноваження якого належить сфера діяльності таких осіб (абз.3 п.2 Постанови №1232).

Таким чином, оскільки позивач працевлаштований, що підтверджено дозволом № 59555 на застосування праці іноземців на осіб без громадянства (ч.4 ст.4 Закону №3773-VI) до нього не можуть бути застосовані обмеження, визначенні у п.1 Постанови №1232.

Разом з тим, пунктом 3 Постанови №1232 регламентовано, що особи, зазначені в абзаці 3 п.2 цієї постанови повинні протягом 30 днів з дня набрання чинності цією постановою звернутися за обміном посвідки на тимчасове проживання, якщо строк звернення за її обміном настав у період з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності цією постановою.

Вказана Постанова №1232 набрала законної сили 09.11.2022.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою-анкетою №105123524 від 17.02.2022 про обмін посвідки на тимчасове проживання, у зв`язку з закінченням строку дії попередньої.

Відповідно до п.9 Порядку №322 оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС.

Положеннями пунктів 21,22 Порядку №322 встановлено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

Згідно з пунктами 35 та 36 Порядку №322, після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.

Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України здійснюється з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, "Аркан" або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які Адміністрація Держприкордонслужби надає протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

У разі необхідності підтвердження відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть до Мін`юсту в електронній формі захищеними каналами зв`язку надсилаються відповідні запити, відповідь на які Мін`юст надає протягом трьох робочих днів з дня надходження таких запитів. У разі відсутності можливості надіслання запитів у електронній формі запити надсилаються у паперовій формі.

У разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особи без громадянства або дійсності поданих ними документів надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Відповідно до пункту 41 Порядку №322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Згідно з п.42 Порядку №322 рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Пункт 61 Порядку №322 містить перелік підстав для відмови в оформленні та видачі посвідки, якими, зокрема, є:

встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів (п.9 ст.61).

Таким чином, Порядком №322 визначені права та повноваження підрозділу ДМСУ щодо перевірки обставин вказаних у заяві-анкеті особи та доданих до неї документів, у тому числі шляхом надсилання запитів до відповідних державних органів або їх територіальних органів та зобов`язує прийняти позитивне рішення за результатами розгляду у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Судом встановлено, що позивачу відмовлено в оформленні посвідки на тимчасове проживання з підстав, зазначених в п.9 ст.61 Порядку №332.

За приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Дослідивши оскаржуване рішення та документи, які стали підставою для його прийняття суд дійшов висновку про протиправність прийнятого рішення та його скасування як прийнятого не на підставі законодавства, не обґрунтовано, не пропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Підпунктом 9 пункту 61 Порядку №322 встановлено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів.

Однак, оскаржуване рішення не містить відомостей про те, які саме неправдиві відомості або підроблені документи було подано позивачем для отримання посвідки.

Між тим, за сталою судовою практикою загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Як було встановлено судом Управлінням міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області проведено перевірку місця проживання позивача, результати якої зафіксовано в листі №8010.8.4/23417-22 від 18.05.2022, адресованому Управлінню з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

За змістом вказаного листа, за результатами перевірки встановлено, що за вказаною в заяві-анкеті адресою проживання, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 виявлений не був. Під час виїзду дане квартирне приміщення ніхто не відчинив. З усних пояснень мешканців даного будинку повідомлено, що за адресою вказаною в заяві-анкеті, іноземних громадян не бачили. За наданою фотокарткою іноземного громадянина, не бачили та не чули про останнього. Від письмових пояснень мешканці будинку відмовилися.

На телефонні дзвінки співробітників Управління МКПНМР ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області іноземний громадянин не відповідає.

За результатами проведеної перевірки адреси: АДРЕСА_2 , іноземця виявлено не було, що може свідчити про факт подання останнім неправдивих відомостей при звернені за оформлення посвідок на тимчасове проживання на підставі ч.4 ст.4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (працевлаштування) та відповідно до пп. 9 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого ПКМУ від 25.04.2018 № 322 може слугувати підставою для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання в Україні.

У зв`язку із вказаним, в листі сформовано висновки про встановлення факту подання громадянином російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо неправдивих відомостей при зверненні за оформленням/обміном посвідки на тимчасове проживання, що є підставою для відмови в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання в Україні відповідно до підпункту 9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018.

Суд не приймає вказані доводи відповідача, оскільки до суду не надано наказ на проведення перевірки, письмові пояснення сусідів позивача, акту про відмову надання пояснень, складеного в присутності свідків.

Таким чином при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв без дотримання вимог ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач, як компетентний орган державної влади при прийнятті рішення про оформлення, обмін попередньої посвідки на тимчасове проживання в Україні повинен був провести необхідну перевірку поданих документів та з`ясовувати у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови в оформленні, обміні відповідної посвідки. При необхідності здійснити повторну перевірку місця проживання позивача та оформити його відсутність за сказаною адресою належними доказами.

Прийняття безмотивованого рішення відносно позивача позбавляє його права на обізнаність причин прийняття відносно нього негативного рішення, спростування доводів суб`єкта владних повноважень, ефективного захисту своїх прав.

Водночас, позивач користувався протягом тривалого часу посвідками на тимчасове проживання в Україні, маючи обґрунтоване сподівання на належне виконання суб`єктом владних повноважень своїх повноважень під час обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Відповідачем не доведено, що ним при перевірці заяви-анкети позивача встановлено факт подання ним завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів.

Частинами 1 та 2 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання або обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка вирішення органу влади повинна бути чіткою та зрозумілою, як і можливі наслідки.

Європейський суд з прав людини також підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві Київській області від 20.05.2022 №4438 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання та наявності підстав для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Державна міграційна служба у м. Києві та Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 20.05.2022 №4438 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області (, вул.Березняківська, 4-А, м.Київ, 02152) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) та здійснити оформлення та видачу громадянину російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), посвідки на тимчасове проживання в Україні за раніше поданою заявою від 17.02.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (, вул.Березняківська, 4-А, м.Київ, 02152).

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 03.04.2025 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв