Справа № 440/4333/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 квітня 2025 рокум. ПолтаваСправа №440/4333/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Гудзь Любові Григорівни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, подану до звернення до суду з позовною заявою,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 01.04.2025 звернулась адвокат Гудзь Любов Григорівна із заявою про забезпечення позову, поданою до звернення до суду з позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

У заяві про забезпечення позову адвокат Гудзь Л.Г. зазначила, що вона надає правничу допомогу ОСОБА_1 на підставі договору від 03.03.2025 №б/н.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) за результатами медичного огляду, проведеного 10.06.2022, на підставі статті 66а графи ІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Водночас за даними мобільного застосунка "Резерв+" (інформація з реєстру Оберіг) щодо ОСОБА_2 : "Дата ВЛК - 07.03.2000. Постанова ВЛК: Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час". Крім того, у застосунку наявна інформація про порушення позивачем військового обліку.

На адвокатський запит від 06.03.2025 п`ятий відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 у листі від 14.03.2025 повідомив, що у відділі відсутня інформація про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 .

На цій підставі позивач 19.03.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення актуальних персональних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Заява вручена ІНФОРМАЦІЯ_3 25.03.2025, однак відповідь на дату звернення до суду не надходила.

За твердженням заявника, 30.03.2025 на особистий номер телефону ОСОБА_1 був здійснений телефонний дзвінок від особи, яка представилась дільничним, останній повідомив, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку за поданням ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Адвокат ОСОБА_3 вважала, що до моменту розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.03.2025 існує реальна загроза призову позивача на військову службу, що унеможливить захист його прав, а тому просила забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також його структурним підрозділам, вчиняти будь-які дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації (в т.ч. і звернення до правоохоронних органів із вимогами щодо розшуку, затримання та доставлення до ТЦК та СП) до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам статті 152 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За змістом пункту 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подану заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У силу пункту 1 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу чи іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору.

Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі №640/9218/21 зазначив, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Така правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18 та ін.

Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є попередження можливих негативних наслідків для позивача у вигляді істотно ускладнення чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду його позову. При цьому такі заходи забезпечення позову здійснюються до вирішення адміністративної справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову адвокат Гудзь Л.Г. посилалась на те, що наявність розбіжностей у військово-обліковому документі позивача (тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ) та відомостях Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з достатньою ймовірністю може призвести до тощо, що уповноважені особи ТЦК та СП, Національної поліції чи Державної прикордонної служби України при перевірці документів позивача можуть запропонувати йому прослідувати до відповідного ТЦК та СП для уточнення даних, а в разі відмови позивача - провести адміністративне затримання та доставлення його до такого центру.

Окрім того, позивачу відповідно до приписів Порядку №560 може бути вручено повістку, що, як наслідок, слугуватиме підставою для його мобілізації.

Оцінюючи такі доводи, суд звертає увагу на те, що вони ґрунтуються виключно на припущеннях заявника та не підтверджені жодними доказами, тоді як для вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви має існувати реальна, а не гіпотетична загроза порушення прав особи рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Cтаттею 1 Закону №1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У частині першій статті 9 Закону №1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Відповідно до пункту 8 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 (далі - Порядок №559, в редакції на момент виникнення спірних відносин), військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності): (...) 6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; (...) 9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів); 10) військово-облікова спеціальність; 11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку); 12) відомості про військовий облік (вид обліку та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на обліку).

Пунктом 4 Порядку №559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Доданими до заяви про забезпечення позову письмовими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 19.03.2025 звернувся до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення актуальних персональних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Заява вручена ІНФОРМАЦІЯ_3 25.03.2025, що підтверджено інформацією поштового оператора.

Отож позивач скористався наданим йому законом правом на звернення до особи, відповідальної за ведення Реєстру, із заявою про внесення змін до Реєстру.

Станом на дату звернення адвоката до суду із заявою про забезпечення позову передбачений пунктом 4 Порядку №559 строк розгляду заяви про внесення змін до Реєстру не завершився.

Таким чином, на дату звернення адвоката до суду із заявою про забезпечення позову між ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутній публічно-правовий спір, що виключає доцільність та необхідність вжиття заходів забезпечення позову в межах можливого майбутнього предмета спору, який визначений заявником як протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 (без конкретизації які саме дії є спірними).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що обраний заявником спосіб вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі не відповідає предмету можливого майбутнього спору між сторонами.

Так, питання можливого призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації наразі не є спірними, оскільки додані до позовної заяви документи не містять доказів вручення позивачу повістки, виклику до ТЦК та СП тощо.

Поряд з цим суд враховує, що за змістом довідки ВЛК від 10.06.2022 вих.№15/511 рядовому ОСОБА_1 , 1982 р.н., 10.06.2022 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) проведено медичний огляд та на підставі статті 66а графи ІІ Розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

У графі 7 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 міститься запис: "непридатний до в/служби з виключенням з в/обліку".

На звороті тимчасового посвідчення військовозобов`язаного у графі 13 проставлений штамп ІНФОРМАЦІЯ_3 із зазначенням: "Знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 10.06.2022".

Крім того, до графи 14 внесено запис: "10.06.2022 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 за статтею 66 "а" графи ІІ згідно наказу МОЗУ №402 від 2008р.

Надані разом із заявою про забезпечення позову документи не містять відомостей про визнання вищезгаданих довідки ВЛК від 10.06.2022 вих.№15/511 та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 недійсними, їх скасування, оскарження тощо.

Тож наявні у ОСОБА_1 документи свідчать про те, що він визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, що спростовує доводи заявниці про можливість призову її клієнта на військову службу під час мобілізації.

Своєю чергою, покликання адвоката на перебування ОСОБА_1 у розшуку через порушення військового обліку не підтверджені документально, тоді як питання можливого притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил ведення військового обліку взагалі перебувають поза предметною юрисдикцією окружного адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі в обраний адвокатом Гудзь Л.Г. спосіб.

А тому, у задоволенні заяви про забезпечення позову наразі належить відмовити.

Наведене не позбавляє ОСОБА_1 та/або його представників на звернення до суду із заявою про забезпечення позову у разі існування реальної загрози порушення його прав у сфері публічно-правових відносин рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, поданої до звернення до суду з позовною заявою, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександр КУКОБА