Справа № 460/4287/25
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2025 року м. Рівне №460/4287/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС в Рівненській області

доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Рівненській області (далі по тексту позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) про стягнення податкової заборгованості в сумі 126 921,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за даними податкового органу за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 126921,56 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення №0035271/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018, №0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019.

Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено провадити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній в повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що податковий борг ОСОБА_1 в розмірі 1126921,56 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення №0035271/5202-1705, №0-1705 є безнадійним та підлягає списанню, а тому не може бути стягнутий в судовому порядку.

Зауважує, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі №460/2510/23, яке набрало законної сили 23.06.2023 року визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Рівненській області щодо відмови у списанні безнадійного боргу, який рахується за ОСОБА_1 поза межами 1095 днів у сумі 146948,71грн відповідно податкового повідомлення-рішення № 0035272/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення № 0035271/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019, податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019. Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання щодо визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та його списання згідно заяви ОСОБА_1 від 22.12.2022 б/н з урахуванням висновків суду. У вказаному рішення суд встановив, що податковий борг із датою виникнення понад 1095 днів, який станом на момент звернення до суду становив 146948,71грн, підлягав визнанню безнадійним та не міг бути стягнутий у судовому порядку.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем ОСОБА_1 рахується податковий борг в загальній сумі 126921,56 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300).

Дана заборгованість виникла на підставі податкового повідомлення-рішення:

№0035271/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018,

№0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком виникнення заборгованості, витягами з інтегрованої картки платника податку по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), станом розрахунків з бюджетом та податковими повідомленнями-рішеннями податкового повідомлення-рішення №0035271/5202-1705 від 23.03.2018, №0-1705 від 04.03.2019.

У зв`язку з несплатою відповідачем сум податкових зобов`язань податковим органом сформовано і направлено на адресу платника податків податкову вимогу форми «Ф» №12336-17 від 05.09.2018, яка отримана відповідачем, однак на час звернення до суду із позовом у цій справі не виконана.

Вказана податкова вимога про сплату податкового бору виконаною не була, що стало підставою для звернення до суду із цим адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).

Податковим боргом, згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із підпунктом 14.1.11 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній таких ознак:

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією;

и) заборгованість фізичної особи, яка залишилася непогашеною перед іпотекодержателем після здійснення згідно із статтею 36 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, якщо законом або договором передбачено, що після завершення такого позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником - фізичною особою основного зобов`язання є недійсними.

Таким чином, невиконання платником податку обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Проте, за наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 Податкового кодексу України безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, підлягає списанню.

У підпункті 101.2.3 пункту 101.2 цієї статті визначено, що під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів.

Згідно з пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2022 року ОСОБА_1 направлено до ГУ ДПС у Рівненській області заяву про списання податкового боргу в розмірі 146 948,71 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення №0035272/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018, №0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019, №0035271/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018, №0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019.

01.02.2023 року ОСОБА_1 було подано до Рівненського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Рівненській області щодо відмови у списанні безнадійного боргу, який рахується за ОСОБА_1 поза межами 1095 днів у сумі 146 948,71 грн. відповідно податкового повідомлення-рішення №0035272/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення №0035271/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення №0-1705 від 04.03.2019, податкового повідомлення-рішення №0-1705 від 04.03.2019 та зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання щодо визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та його списання згідно заяви ОСОБА_1 від 22.12.2022 б/н з урахуванням висновків суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 позовну заяву задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Рівненській області щодо відмови у списанні безнадійного боргу, який рахується за ОСОБА_1 поза межами 1095 днів у сумі 146948,71грн відповідно податкового повідомлення-рішення № 0035272/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення № 0035271/5202-1705 від 23.03.2018, податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019, податкового повідомлення-рішення № 0-1705 від 04.03.2019.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області повторно розглянути питання щодо визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та його списання згідно заяви ОСОБА_1 від 22.12.2022 б/н з урахуванням висновків суду.

Рішення набрало законної сили 23.06.2023 року.

У рішенні суду від 31.03.2023 року, яке набрало законної сили 23.06.2023 суд дійшов до висновку, що у податкового органу існувало право на стягнення протягом 1095 днів з наступного дня після настання певної події - неподання податкової декларації, звіту, та/або спливу граничного строку сплати грошових зобов`язань, а також після фактичного подання декларації, але не пізніше наступних 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Натомість, вчинення контролюючим органом дій, спрямованих на погашення податкового боргу, після спливу 1095-денного строку з дати виникнення податкового боргу, не відповідає положенням Податкового кодексу України.

Судом було встановлено, що станом на момент звернення до суду за позивачем рахувався податковий борг із датою виникнення понад 1095 днів на загальну суму 146948,71грн відповідно до податкового повідомлення-рішення:

№ 0035272/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018 про визначення суми податкового зобов`язання за 2017 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 18 585,60 грн.;

№ 0035271/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018 про визначення суми податкового зобов`язання за 2017 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 91 454,40 грн.

№ 0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за 2018 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 1441,55 грн.

№ 0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019 про визначення суми податкового зобов`язання за 2018 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 35 467,16 грн.

Вказані грошові зобов`язання виникли у 2018 та 2019 роках і є узгодженими.

Відтак, 1095-нний строк по податковому повідомленню-рішенню № 0035272/5202-1705 від 23.03.2018 та № 0035271/5202-1705 від 23.03.2018 сплинув 29.08.2021, а по податковому повідомленню-рішенню № 0-1705 від 04.03.2019 та № 0-1705 від 04.03.2019 29.08.2022 року, відповідно.

Суд дійшов до висновку, що податковий борг із датою виникнення понад 1095 днів, який станом на момент звернення до суду становив 146948,71грн, підлягав визнанню безнадійним, що не було враховано податковим органом.

Згідно ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/2510/23, яке набрало законної сили 23.06.2023, на думку суду позовні вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області про стягнення податкового боргу в розмірі 126921,56 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення №0035271/5202-1705 від 23.03.2018 по терміну сплати 29.08.2018, №0-1705 від 04.03.2019 по терміну сплати 26.08.2019 є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, позивач не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, що унеможливлює задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: Головне управління ДПС в Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33023, )

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст рішення складений 04 квітня 2025 року.

Суддя В.В. Щербаков