Справа № 640/1105/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1105/20 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в такій реєстрації ПН/РК в ЄРПН №1077141/42357044 від 14 лютого 2019 року, №1110523/42357044 від 18 березня 2019 року, №1083418/42357044 від 21 лютого 2019 року. №1110529/42357044 від 18 березня 2019 року, №1110525/42357044 від 18 березня 2019 року, №1174002/42357044 від 28 травня 2019 року, №1110524/42357044 від 18 березня 2019 року, №1077147/42357044 від 14 лютого 2019 року, №1110531/42357044 від 18 березня 2019 року, №1110530/42357044 від 18 березня 2019 року, №1077364/42357044 від 14 лютого 2019 року, №1077365/42357044 від 14 лютого 2019 року, №1077145/42357044 від 14 лютого 2019 року, №1077361/42357044 від 14 лютого 2019 року, №1083422/42357044 від 21 лютого 2019 року, №1083425/42357044 від 21 лютого 2019 року,№1083421/42357044 від 21 лютого 2019 року, №1082498/42357044 від 04 червня 2019 року, №1174006/42357044 від 28 травня 2019 року, №1082499/42357044 від 04 червня 2019 року, №1174004/42357044 від 28 травня 2019 року, №1174003/42357044 від 28 травня 2019 року, №1083424/42357044 від 21 лютого 2019 року, №1083417/42357044 від 21 лютого 2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних №12 від 06 грудня 2018 року, №15 від 14 січня 2019 року, №16 від 14 січня 2019 року, №18 від 14 січня 2019 року, №19 від 14 січня 2019 року, №20 від 14 січня 2019 року, №21 від 14 січня 2019 року, №22 від 10 грудня 2018 року, №22 від 14 січня 2019 року, №23 від 14 січня 2019 року, №24 від 14 січня 2018 року, №25 від 14 січня 2018 року, №27 від 10 грудня 2018 року, №32 від 10 грудня 2018 року, №45 від 21 січня 2019 року, №46 від 23 січня 2019 року, №48 від 24 січня 2019 року, №49 від 24 січня 2019 року, №50 від 24 січня 2019 року, №51 від 24 січня 2019 року, №53 від 29 січня 2019 року, №54 від 29 січня 2019 року, №67 від 19 грудня 2018 року, №17 від 14 січня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних накладні №12 від 06 грудня 2018 року, №15 від 14 січня 2019 року, №16 від 14 січня 2019 року, №18 від 14 січня 2019 року, №19 від 14 січня 2019 року, №20 від 14 січня 2019 року, №21 від 14 січня 2019 року, №22 від 10 грудня 2018 року, №22 від 14 січня 2019 року, №23 від 14 січня 2019 року, №24 від 14 січня 2018 року, №25 від 14 січня 2018 року, №27 від 10 грудня 2018 року, №32 від 10 грудня 2018 року, №45 від 21 січня 2019 року, №46 від 23 січня 2019 року, №48 від 24 січня 2019 року, №49 від 24 січня 2019 року, 50 від 24 січня 2019 року, №51 від 24 січня 2019 року, №53 від 29 січня 2019 року, №54 від 29 січня 2019 року, №67 від 19 грудня 2018 року, №17 від 14 січня 2019 року, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» днем їх первинного подання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року у справі №640/1105/20 позов задоволений.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року задоволена заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» про видачу дубліката виконавчого документа. Виданий дублікат виконавчого листа у справі №640/1105/20 про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №12 від 06 грудня 2018 року, №15 від 14 січня 2019 року, №16 від 14 січня 2019 року, №18 від 14 січня 2019 року, №19 від 14 січня 2019 року, №20 від 14 січня 2019 року, №21 від 14 січня 2019 року, №22 від 10 грудня 2018 року, №22 від 14 січня 2019 року, №23 від 14 січня 2019 року, №24 від 14 січня 2018 року, №25 від 14 січня 2018 року, №27 від 10 грудня 2018 року, №32 від 10 грудня 2018 року, №45 від 21 січня 2019 року, №46 від 23 січня 2019 року, №48 від 24 січня 2019 року, №49 від 24 січня 2019 року, №50 від 24 січня 2019 року, №51 від 24 січня 2019 року, №53 від 29 січня 2019 року, №54 від 29 січня 2019 року, №67 від 19 грудня 2018 року, №17 від 14 січня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» датою їх фактичного подання .

01.11.2024 судом першої інстанції отримано заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Заявлене клопотання мотивовано тим, що Державна податкова служба України та його регіональний відокремлений підрозділ у м. Києві ухиляються від виконання рішення суду. На підтвердження своєї позиції позивачем зазначено, що про відсутність реєстрації податкових накладних свідчать дані електронного кабінету платника податків ТОВ «Рейнбоу Компонентс», які долучені до заяви, з яких видно статус податкових накладних як таких що «очікується реєстрація за рішенням суду», а не «зареєстровано». Не зважаючи на відкрите Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області виконавче провадження, боржниками станом на дату подання відповідної заяви ні добровільно, ні примусово не виконане рішення суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» про встановлення судового контролю, зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права та неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Скаржник вважає повністю доведеною бездіяльність посадових осіб відповідача щодо невиконання судового рішення, а висновок суду першої інстанції щодо повного виконання судового рішення є хибним.

Відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що особа яка вважає, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення вправі звернутись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. При цьому, реалізація цього права позивачем жодним чином не залежить від встановлення судом судового контролю за виконанням судового рішення.

Крім того, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Як зазначено у заяві про встановлення судового контролю, на підставі судового рішення 23.05.2024 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було подано заяву ТОВ «Рейнбоу Компонентс» про примусове виконання рішення, до якої долучено виконавчий лист (дублікат) № 640/1105/20, виданий Київським окружним адміністративним судом 16 травня 2024 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року у справі №640/1105/20.

За наслідками розгляду поданих документів відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 75183439 від 31.05.2024.

Постановою від 14.08.2024 ВП № 75183439 було закінчене виконавче провадження на підставі п.9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вважаючи завершення виконавчого провадження передчасним та протиправним, адже рішення не було повністю виконане боржник, ТОВ «Рейнбоу Компонентс» звернулося з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з вимогами про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання відновити виконавче провадження.

Позивач вважає, що у державного виконавця не було фактичних та юридичних підстав для закінчення виконавчого провадження, в зв`язку із чим товариством подано окремий позов, про оскарження дій виконавця.

Враховуючи вищевикладене, заявником реалізовано в повній мірі можливість виконання судового рішення у примусовому порядку згідно з Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про наявність підстав для втручання суду у дані відносини сторін для стимуляції його виконання.

Колегія суддів зазначає, що станом на час подання вказаної заяви судом встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач вчиняє дії для виконання такого рішення.

ДПС України у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що на підтвердження виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2021 у справі № 640/1105/20 ДПС до відзиву надає квитанції про реєстрацію до податкових накладних в ЄРПН.

Однак податкові накладні мають статус «очікується реєстрація ПН/РК за рішенням суду». Реєстрація податкових накладних відбувається в автоматичному режимі після наявності у постачальника ТОВ «РЕЙНБОУ КОМПОНЕНТС» реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ.

Після забезпечення позивачем відповідної суми ліміту на рахунку, зазначені податкові накладні будуть зареєстровані в ЄРПН на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2021 у справі № 640/1105/20.

При цьому, зазначаємо, що виконання рішення суду у справі №280/3623/22 у повному обсязі залежить від платника податку, зокрема, від того, наскільки ним чітко і в повній мірі дотримано вимоги Порядку №1246 для автоматичного проходження податкових накладних перевірки (за вимогами Порядку №1246) СЕА ПДВ.

Отже, в даному випадку для завершення реєстрації податкових накладних платнику необхідно забезпечити виконання норм пунктів 200-1.3 та 200-1.9 статті 200-1 Кодексу.

З вищевикладеного вбачається, що відповідачем визнається невиконання ним рішення суду.

Оцінка даним обставина має бути надана судом при розгляді звіту щодо виконання судового рішення.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, станом на дату звернення позивача до суду із заявою про встановлення судового контролю - ДПС України нівелюються норми ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України та не вживаються заходи по виконанню рішення Київського окружного адміністративного суду України у справі №640/1105/20 від 11.11.2021, що набрало законної сили.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції, що викладені у оскаржуваній ухвалі, колегія суддів вважає передчасними та не достатньо обґрунтованими, адже, таким чином нівелюється сама суть та завдання судового контролю, при цьому, що, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю, заявник наводив доводи та аргументи, що вказують на невиконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили.

Разом з тим, положеннями частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено виключну підсудність питання про встановлення судового контролю, а саме: суду, який ухвалив судове рішення.

Таким чином виключно до компетенції Київського окружного адміністративного суду віднесено питання про встановлення судового контролю за виконанням такого судового рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03.04.2025.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна