Справа № 200/463/25
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Справа№200/463/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернулася через систему Електронний Суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, 58002, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Кобилянської Ольги, Будинок 1/площа Центральна, буд. 3) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач отримує пенсію по інвалідності. 10.01.2025 року позивач звернувся з заявою про зміну виду розрахунку, відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням відповідача від 16 січня 2025 року, відмовлено в задоволенні заяви позивача, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За розрахунком відповідача страховий стаж позивача складає 25 років 03 місяці 06 днів, в свою чергу позивач вважає такий висновок відповідача протиправним, у з в`язку з неправильним обчисленням стажу. Так, ОСОБА_1 зазначає, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Отже, на переконання позивача, його страховий стаж має складає 42 роки 4 місяці 16 днів.

З огляду на зазначене, позивач в уточненій позовній заяві просить суд:

визнати протиправною відмову в переведенні на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком від 16 січня 2025 року № 89;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28, згідно ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу за Списком 1 та до Списку передбаченого постановою Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 17.08.2004 по 09.10.2004, з 07.11.2005 по 21.11.2005, 31.01.2006, 31.07.2007, 30.12.2007, з 30.05.2008 по 31.05.2008, 30.04.2009, з 31.05.2009 по 31.05.2009, з 10.09.2009 по 11.09.2009, з 14.09.2009 по 18.09.2009, з 21.09.2009 по 27.09.2009, з 31.12.2009, з 11.05.2010 по 01.07.2010, з 21.11.2014 по 04.03.2018, з 06.03.2018 по 02.07.2018, з 24.07.2018 по 17.09.2018, з 18.09.2018 по 27.11.2020, з 01.12.2020 по 01.08.2024;

зобов`язати відповідача зарахувати за кожен рік пільгового стажу позивача за Списком 1 додатково 1 рік до страхового стажу, відповідно до абз. 10 ч.3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач позов не визнав. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначив, що заява ОСОБА_1 була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та за результатами розгляду було відмовлено у проведенні перерахунку. Представник пенсійного органу наголошує, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою пенсійного віку. Водночас, при обчисленні пенсії= за віком, зазначений додатковий стаж не враховується, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Відповідач зазначає, що згідно наявних документів в електронній пенсійній справі страховий стаж позивача, до якого зараховано 16 років 7 місяців 8 днів за кожен повний рік стажу на підземних роботах, становить 25 років 03 місяці 06 днів. При цьому, періоди роботи ОСОБА_1 з березня 2018 року по серпень 2024 року не враховані до пільгового стажу, адже довідки видані без номеру та дати та міститься суперечливу інформацію.

Отже, на переконання представника пенсійного органу, відсутні підстави для переведення на пенсію по інвалідності і розмірі пенсії за віком, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 27 січня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішив проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надати суду додаткові докази по справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Разом з тим, суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому дію воєнного стану було продовжено, та станом на день винесення рішення він діє.

З огляду на введення на території України воєнного стану, справа розглянута судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_3 .

Позивач є особою з інвалідністю третьої групи, відповідно до довідки серії 12ААГ № 772127.

Згідно відомостей з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 позивач. зокрема у періоди з 17.08.2004 по 26.08.2004 був зайнятий в учбовому пункті Відокремленого підрозділу Шахтоуправління імені Г.М. Димитрова Державного підприємства Красноармійськвугілля, з 31.08.2004 по 09.10.2004 працював учнем гірника підземного Відокремленого підрозділу Шахтоуправління імені Г.М. Димитрова Державного підприємства Красноармійськвугілля, з 07.11.2005 по 21.11.2005, 31.01.2006, 31.07.2007, 30.12.2007, з 30.05.2008 по 31.05.2008, 30.04.2009, з 31.05.2009 по 31.05.2009, з 10.09.2009 по 11.09.2009, з 14.09.2009 по 18.09.2009, з 21.09.2009 по 27.09.2009, 31.12.2009 працював гірником підземним ТОВ Краснолиманська, з 11.05.2010 по 01.07.2010 працював учнем прохідника підземного ТОВ Краснолиманська, з 21.11.2014 по 04.03.2018 працював прохідником підземним ДП Вугільна компанія Краснолиманська, з 06.03.2018 по 02.07.2018, з 24.07.2018 по 17.09.2018 працював прохідником підземним ТОВ Краснолиманська, з 18.09.2018 по 27.11.2020 працював прохідником підземним ТОВ Краснолиманська, з 01.12.2020 по 01.08.2024 працював прохідником підземним ДП Вугільна компанія Краснолиманська.

10 січня 2025 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 16 січня 2025 року № 89 відмовлено позивачу в проведенні перерахунку. Так, у рішенні вказано, що згідно наявних документів в електронній пенсійній справі страховий стаж ОСОБА_1 , до якого додатково зараховано 16 років 7 місяців 8 днів за кожен повний рік стажу на підземних роботах, становить 25 років 03 місяці 06 днів. Крім того зазначено, що в матеріалах ЕПС наявні дві довідки за період роботи з березня 2018 року по серпень 2024 року, видані без № та дати. Довідки містять суперечливу інформацію щодо пільгових періодів роботи за зазначені роки (2018-2024 рр.). Відтак, на даний час відсутні підстави для їх врахування.

При цьому з розрахунку стажу позивача вбачається, що, зокрема, періоди роботи з 17.08.2004 по 09.10.2004, з 07.11.2005 по 21.11.2005, 31.01.2006, 31.07.2007, 30.12.2007, з 30.05.2008 по 31.05.2008, 30.04.2009, 31.05.2009, з 10.09.2009 по 11.09.2009, з 14.09.2009 по 18.09.2009, з 21.09.2009 по 27.09.2009, 31.12.2009, з 11.05.2010 по 01.07.2010, з 21.11.2014 по 04.03.2018, з 06.03.2018 по 31.03.2018, з 01.04.2018 по 02.07.2018, з 24.07.2018 по 17.09.2018, з 18.09.2018 по 27.11.2020, з 01.12.2020 по 01.01.2023, з 02.03.2023 по 30.06.2024 не враховано до пільгового стажу позивача.. При цьому періоди з 01.04.2018 по 30.04.2018 та з 01.01.2022 по 01.03.2023 не враховано ані до страхового, ані до пільгового стажу позивача.

Страховий стаж позивача з урахуванням перетину періодів становить 25 років 3 місяці 2 дні. Крім того, додаткові роки за Список №1 складають 8 років 0 місяців 0 днів. Додатковий стаж позивача дорівнює 16 років 7 місяців 8 днів. Загальний страховий стаж позивача для розрахунку становить 49 років 10 місяців 10 днів.

Враховуючи, що пенсійним органом невірно розрахований стаж позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В першу чергу, суд вважає за необхідне дослідити правомірність відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до пільгового стажу.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

З 16.01.2003 по 24.06.2016 застосовувався Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 341.

Як визначено пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що у періоди з 17.08.2004 по 26.08.2004 був зайнятий в учбовому пункті Відокремленого підрозділу Шахтоуправління імені Г.М. Димитрова Державного підприємства Красноармійськвугілля, з 31.08.2004 по 09.10.2004 працював учнем гірника підземного Відокремленого підрозділу Шахтоуправління імені Г.М. Димитрова Державного підприємства Красноармійськвугілля, з 07.11.2005 по 21.11.2005, 31.01.2006, 31.07.2007, 30.12.2007, з 30.05.2008 по 31.05.2008, 30.04.2009, з 31.05.2009 по 31.05.2009, з 10.09.2009 по 11.09.2009, з 14.09.2009 по 18.09.2009, з 21.09.2009 по 27.09.2009, 31.12.2009 працював гірником підземним ТОВ Краснолиманська, з 11.05.2010 по 01.07.2010 працював учнем прохідника підземного ТОВ Краснолиманська, з 21.11.2014 по 04.03.2018 працював прохідником підземним ДП Вугільна компанія Краснолиманська, з 06.03.2018 по 02.07.2018, з 24.07.2018 по 17.09.2018 працював прохідником підземним ТОВ Краснолиманська, з 18.09.2018 по 27.11.2020 працював прохідником підземним ТОВ Краснолиманська, з 01.12.2020 по 01.08.2024 працював прохідником підземним ДП Вугільна компанія Краснолиманська.

При цьому з розрахунку стажу позивача вбачається, що, зокрема, періоди роботи з 17.08.2004 по 09.10.2004, з 07.11.2005 по 21.11.2005, 31.01.2006, 31.07.2007, 30.12.2007, з 30.05.2008 по 31.05.2008, 30.04.2009, 31.05.2009, з 10.09.2009 по 11.09.2009, з 14.09.2009 по 18.09.2009, з 21.09.2009 по 27.09.2009, 31.12.2009, з 11.05.2010 по 01.07.2010, з 21.11.2014 по 04.03.2018, з 06.03.2018 по 31.03.2018, з 01.04.2018 по 02.07.2018, з 24.07.2018 по 17.09.2018, з 18.09.2018 по 27.11.2020, з 01.12.2020 по 01.01.2023, з 02.03.2023 по 30.06.2024 не враховано до пільгового стажу позивача. При цьому періоди з 01.04.2018 по 30.04.2018 та з 01.01.2022 по 01.03.2023 не враховано ані до страхового, ані до пільгового стажу позивача.

Посилання пенсійного органу на суперечливість інформації у довідках без номеру та дати, суд не приймає до уваги, адже записами у трудовій книжці підтверджено що у періоди 2018-2024 років позивач працював на підземних роботах повний робочий день.

Щодо періодів з 2004 року по 2018 років відповідачем не зазначено причини відмови у зарахуванні.

Враховуючи, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правомірності відмови у зарахуванні вказаних періодів, а тому періоди роботи позивача мають бути враховані до пільгового стажу за до пільгового стажу за Списком 1 та до Списку передбаченого постановою Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, а також до страхового стажу.

Враховуючи, що спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 16 січня 2025 року № 89 ґрунтується на невірному визначенні стажу позивача, суд вважає за необхідне визнати вказане рішення протиправним.

Крім того, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, з урахуванням повноважень суду, що визначені ст. 245 КАС України та на підставі ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати спірне рішення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача зарахувати за кожен рік пільгового стажу позивача за Списком 1 додатково 1 рік до страхового стажу, відповідно до абз. 10 ч.3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що приписами статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-VI) передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Так, з розрахунку стажу позивача вбачається, що на момент звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії позивач мав 8 років пільгового стажу. В свою чергу, позивачу додатково нараховано 8 років стажу, як то і визначено приписами чинного законодавства.

Щодо зарахування по одному року до страхового стажу за періоди роботи ОСОБА_1 , які протиправно не були враховані відповідачем, суд вважає за необхідне зазначити, що наразі вказана вимога є передчасною, адже наразі права позивача в цій частині не порушені.

Отже вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28, згідно ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

У випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Отже, вимога позивача про призначення пенсії не підлягає задоволенню.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10 січня 2025 року, з урахуванням спірних періодів та висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача, яка міститься у клопотанні ОСОБА_1 , стосовно винесення окремої ухвали відносно відповідача,, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Разом з тим, слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження сплати судового збору позивачем долучено квитанцію № 0.0..1 від 22.01.2025 на суму 968, 96 грн.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми судового збору у розмірі 484, 48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, 58002, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Кобилянської Ольги, Будинок 1/площа Центральна, буд. 3) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 16 січня 2025 року № 89, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 січня 2025 року про перерахунок пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу за Списком 1 та до Списку передбаченого постановою Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 періодів роботи з 17.08.2004 по 09.10.2004, з 07.11.2005 по 21.11.2005, 31.01.2006, 31.07.2007, 30.12.2007, з 30.05.2008 по 31.05.2008, 30.04.2009, 31.05.2009, з 10.09.2009 по 11.09.2009, з 14.09.2009 по 18.09.2009, з 21.09.2009 по 27.09.2009, 31.12.2009, з 11.05.2010 по 01.07.2010, з 21.11.2014 по 04.03.2018, з 06.03.2018 по 31.03.2018, з 01.04.2018 по 02.07.2018, з 24.07.2018 по 17.09.2018, з 18.09.2018 по 27.11.2020, з 01.12.2020 по 01.01.2023, з 02.03.2023 по 30.06.2024, а також до страхового та пільгового стажу за Списком 1 та до Списку передбаченого постановою Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 періодів роботи з 01.04.2018 по 30.04.2018 та з 01.01.2022 по 01.03.2023.

В решті заявлених вимог- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 484, 48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок).

Повний текст рішення складено 02 квітня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош