Справа № 640/20552/22
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

04 квітня 2025 року Справа №640/20552/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Абдукадирова К.Е., ознайомившись з позовною заявою ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміумгарант» (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправними та скасування рішення 17.10.2022 №185140,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміумгарант» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання визнання протиправними та скасування рішення 17.10.2022 №185140.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2022 позовну заяву залишено без руху.

Позивач, у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, ця справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Абдукадировій К.Е.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/20552/22.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміумгарант» (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправними та скасування рішення 17.10.2022 №185140 - залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучити докази зарахування судового збору у розмірі 2 481,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України.

22.03.2025 до суду від позивача надійшла заява, в якій він просить суд: відкрити провадження у справі або продовжити строк для отримання та подання доказів зарахування судового збору у розмірі 2481,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України до 30 днів.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміумгарант» задоволено частково. Продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміумгарант» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання даної ухвали шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучити докази зарахування судового збору у розмірі 2 481,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України. В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміумгарант» залишено без задоволення.

31.03.2025 до суду від позивача надійшла заява, до якої додано докази зарахування судового збору у розмірі 2481,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України. Зазначено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.11.2022 року у справі №640/20331/22 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміумгарант» позовну заяву до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та додані до неї документи. Позивач скориставшись наданим процесуальним правом повторно звернувся до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Розглянувши вказану заяву, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.1 ст. 3 цього Закону, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року № 1928-IX визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481 гривень.

У ст.6 Закону №3674-VI визначено порядок сплати судового збору.

Відтак, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №3674-VI, судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі.

Водночас, ч. 8 ст. 6 Закону №3674-VI передбачає, що перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно ст. 9 Закону №3674-VI, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд бере до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.04.2019 у справі № 522/21326/16-ц (провадження № 61-37288св18), у якій суд дійшов висновку, що «судам слід враховувати, що 01.09.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VІII, яким з урахуванням змін, поміж іншого, вилучено норму щодо обов`язкової сплати судового збору виключно через установи банків або відділення зв`язку, що дозволяє платнику судового збору використовувати більш зручний для нього спосіб сплати судового збору, у тому числі - через онлайн-системи, банкомати для приймання платежів, Інтернет-банкінг тощо.

Відтак сплата судового збору онлайн в кабінеті клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а квитанція, що надходить на електронну адресу як підтвердження сплати судового збору, є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та має доказову силу на виконання його вимог».

Водночас, у постанові від 05.08.2021 у справі №160/5879/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що «звертаючись до суду із апеляційною скаргою, позивач був зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах цієї справи № 160/5879/20. Разом із тим, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, судовий збір за наданим позивачем платіжним дорученням сплачений і зарахований при розгляді іншої адміністративної справи».

Обставини застосування процесуального законодавства щодо порядку сплати судового збору у справі № 160/5879/20, що була розглянута Верховним Судом, відповідають обставинам цієї справи, а отже є застосовними під час вирішення питання щодо зарахування судового збору в цій справі.

Суд зазначає, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 3674-VI, однією з підстав для повернення сплаченого судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, є повернення заяви або скарги.

Отже, повернення позовної заяви у справі (№640/20331/22) є підставою для звернення позивача до суду із клопотанням про повернення раніше сплаченого судового збору, однак не дає позивачу права на повторне пред`явлення квитанції №4139 від 23.11.2022 при поданні до суду іншої позовної заяви, адже кожна позовна заява є окремим об`єктом справляння судового збору.

Тому, надана позивачем виписка про зарахування до спеціального фонду державного бюджету України квитанції №4139 від 23.11.2022 про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн. не є допустимим доказом сплати судового збору за звернення до суду з позовом у цій справі, адже такий платіжний документ підтверджує сплату судового збору за звернення до суду із іншою позовною заявою.

Кошти за цим платіжним документом зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України у зв`язку із зверненням позивача до суду із іншою позовною заявою, що унеможливлює її зарахування до спеціального фонду Державного бюджету повторно.

За таких обставин до позовної заяви не долучено належного доказу, який би підтверджував сплату судового збору відповідно до Закону № 3674-VI.

Відповідно ч.2 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За приписами ст. 119 КАС України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне та продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання даної ухвали шляхом: сплати судового збору у розмірі 2481,00 гривень за наступними реквізитами: отримувач коштів Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA4005658, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа) та надання суду оригіналу документу про сплату судового збору у визначеному розмірі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Преміумгарант» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання даної ухвали шляхом надання суду оригіналу документу про сплату судового збору у визначеному розмірі

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя К.Е. Абдукадирова