Справа № 200/4975/24
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Справа№200/4975/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

19.07.2024 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі відповідач) в якому позивач просить визнати протиправними бездіяльність Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації () в частині не призначення та не виплаті з березня 2024 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (згідно постанови КМУ від 20 березня 2022 р. №332); зобов`язати Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації () здійснити призначення, нарахування та виплату з березня 2024 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 28.03.2024 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам; судові витрати по справі покласти на Відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у зв`язку із активними бойовими діями вона і її донька вимушені були покинути своє місце проживання у м.Донецьк, перемістилися разом з донькою до м.Хмельницький де зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи (ВПО) 20.10.2014.

08.09.2022 позивачка з донькою перемістилася до м.Київ.

03.06.2024 вона звернулась до відповідача із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка передбачена постановою КМУ від 20.03.2022 № 332. Однак, відповідач листом від 07.06.2024 позивачці та її дитині відмовлено у виплаті допомоги на проживання внутрішньо перерміщеної особи у зв`язку з тим, що місто Хмельницький та місто Київ не належать до територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Позивач вважає, що вона та її неповнолітня донька мають право на отримання допомоги на проживання відповідно до постанови КМУ №332.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову В обґрунтування відзиву зазначає, що абзацом першим пункту 132 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок) передбачено, що виплата на другий шестимісячний період продовжується отримувачам допомоги, які не підпадають під дію пункту 131, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 01.01.2022 з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Перелік територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік), затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004.

Згідно з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб позивачка та її донька ОСОБА_3 з 25.07.2017 по 05.04.2022 перебували на обліку в управлінні як внутрішньо переміщені особи та 05.04.2022 зняті з обліку у зв`язку зі зміною фактичного місця проживання.

Згідно з Єдиною інформаційною базою даних про облік внутрішньо переміщених осіб позивачка та її донька ОСОБА_3 з 05.04.2022 по 08.09.2022 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи в управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та 08.09.2022 зняті з обліку у зв`язку зі зміною фактичного місця проживання.

Позивачка та її донька ОСОБА_3 з 08.09.2022 перебуваєте на обліку в управлінні як внутрішньо переміщені особи.

Відповідно до Переліку місто Хмельницький та місто Київ не належать до територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

З огляду на зазначене вище, правові підстави для призначення допомоги на проживання відсутні, оскільки після 01.01.2022 позивачка та її донька ОСОБА_3 не були переміщені (повторно переміщені) з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23.07.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.07.2024 позивачкою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 19.08.2024 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі №200/4975/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Міністерство соціальної політики.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджено ID-паспортом № НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З 20.10.2014 позивачка та її донька ОСОБА_3 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи та проживали в м.Хмельницький.

З 25.07.2017 по 05.04.2022 позивачка та її донька перебували на обліку в управлінні як внутрішньо переміщені особи, що підтверджено довідками від 25.07.2017 № /27246 та № /27246.

Згідно з Єдиною інформаційною базою даних про облік внутрішньо переміщених осіб позивачка та її донька ОСОБА_3 з 05.04.2022 по 08.09.2022 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи в управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, що підтверджено довідками від 05.04.2022 №6825-.

Позивачка та її донька ОСОБА_3 з 08.09.2022 перебуваєте на обліку в Управлінні соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщені особи, що підтверджено довідками від 08.09.2022 №3002- та №3002-.

28.03.2024 позивачка звернулася в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Листом Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 07.06.2024 №101/38-101/38/Н-47-271 відмовлено позивачці та її дитині в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам оскільки місто Хмельницький та місто Київ не належать до територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). З огляду на зазначене вище, правові підстави для призначення допомоги на проживання відсутні, оскільки після 01.01.2022 позивачка та її донька ОСОБА_3 не були переміщені (повторно переміщені) з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що станом на 01.03.2022 ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 були отримувачами щомісячної адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в тому числі на оплату житлово-комунальних послугвідповідно до постанови КМУ №505.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно преамбули Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 за №1706-VII (надалі по тексту також Закон №1706-VII) цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

За приписами частини 1 статті 1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті (частина 2 статті 1 Закону №1706-VII).

Згідно правового регулювання встановленого пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина 2 статті 4 Закону №1706-VII)

Частиною 1 статті 5 Закону №1706-VII визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом статті 2 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно частини 2 та 3 статті 7 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Приписами частини 1 статті 9 Закону №1706-VII встановлено, що внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" від 01.10.2014 за №505 (надалі по тексту також Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (надалі по тексту також уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам", якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та визнано такою що втратила чинність постанову Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 за №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

Відповідно до пункту 1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Згідно правового регулювання встановленого пунктом 2 Порядку №332 (в первинній редакції) допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "є Підтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року №204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312).

Пунктом 3 Порядку №332 (в первинній редакції) передбачено, що допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (Офіційний вісник України, 2014 р., №80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Повертаючись до фактичних обставин справи суд керується наступним.

З 20.10.2014 позивачка та її донька ОСОБА_3 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи та проживали в м.Хмельницький.

З 25.07.2017 по 05.04.2022 позивачка та її донька перебували на обліку в управлінні як внутрішньо переміщені особи, що підтверджено довідками від 25.07.2017 № /27246 та № /27246.

Згідно з Єдиною інформаційною базою даних про облік внутрішньо переміщених осіб позивачка та її донька ОСОБА_3 з 05.04.2022 по 08.09.2022 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи в управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, що підтверджено довідками від 05.04.2022 №6825-.

Позивачка та її донька ОСОБА_3 з 08.09.2022 перебуваєте на обліку в Управлінні соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщені особи, що підтверджено довідками від 08.09.2022 №3002- та №3002-.

Жодна із сторін не надала суду будь яких доказів, які б свідчили про отримання станом на 01.03.2022 позивачкою та її донькою щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку №505.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що у ОСОБА_1 та її доньки відсутнє право на автоматичне призначення допомоги на проживання з підстав, передбачених пунктом 3 Порядку №332 (в первинній редакції).

На момент виникнення спірних правовідносин (звернення позивача до відповідача із заявою про призначення допомоги від 28.03.2024) чинними були положення Порядку №332 в редакції постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" від 11.07.2023 за №709 із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо врегулювання окремих питань стосовно внутрішньо переміщених осіб" від 21.11.2023 за №1226.

За приписами пункту 2 Порядку №332 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з 1 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину у такому розмірі:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Згідно пункту 4 Порядку №332 для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1. Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (надалі по тексту також - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

За наявності технічної можливості заява може подаватися в електронній формі за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (надалі по тексту також - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до пункту 20 цього Порядку.

Пунктом 5 Порядку №332 встановлено, що допомога призначається внутрішньо переміщеним особам:

-які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації;

-у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації.

Особа вважається такою, що звертається вперше, якщо їй не призначалася і не виплачувалася допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1418) до дня звернення.

Із аналізу наведеного вище правового регулювання слідує, що на момент виникнення спірних правовідносин право на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам мали:

-особи які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації;

-особи у яких житлове приміщення знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) та інформація про яке внесена до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, або щодо якого подано документальне підтвердження органом місцевого самоврядування, а в разі його відсутності - обласною державною (військовою) адміністрацією факту пошкодження/знищення житлового приміщення внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації.

Згідно з Єдиною інформаційною базою даних про облік внутрішньо переміщених осіб позивачка та її донька ОСОБА_3 з 05.04.2022 по 08.09.2022 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи в управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, що підтверджено довідками від 05.04.2022 №6825-.

Позивачка та її донька ОСОБА_3 з 08.09.2022 перебуваєте на обліку в Управлінні соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації як внутрішньо переміщені особи, що підтверджено довідками від 08.09.2022 №3002- та №3002-.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка разом зі своєю дитиною поверталася до покинутого постійного місця проживання (м.Донецьк).

Суд звертає увагу, що місто Хмельницький не включене до Переліку №309, а відтак у позивачки, з урахуванням встановлених обставин за матеріалами справи, відсутнє право на призначення допомоги на проживання з підстав переміщення (повторно переміщення) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

З урахування наведеного суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку №332 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2023 за №1226.

А відтак, враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач, зважаючи на наявні документи про спірні обставини станом на січень 2024 року, правомірно відмовив позивачці та її доньці в призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено і підписано 03.04.2025.

Суддя І.Г. Аляб`єв