Справа № 607/130/25
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2025 Справа №607/130/25 Провадження №2-а/607/13/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

секретаря с/з Гоцак І.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Михайлова С.І., представника відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області - Лобач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Тернополя адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №375469 від 29.12.2024, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 29.12.2024 о 21.25 год. в м. Тернополі по вул. Дівоча,2, керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби із не працюючим ліхтарем заднього лівого габариту, чим порушив п. 31.4.3 ПДР. З винесеною постановою не погоджується, оскільки всі зовнішні світлові прилади керованого ним автомобіля перебували у справному стані, у чому він переконався перед початком руху, однак у процесі руху лампа габариту могла перегоріти. Також позивач зазначає, що у оскаржуваній постанові не вірно зазначена суть правопорушення, а саме те, що в тз не горів задній правий габаритний ліхтар, а не лівий. Окрім цього, позивач звертає увагу, що йому інкримінується правопорушення, відповідальність за яке не передбачене КУпАП чи іншим нормативним актом. Так, ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. Пункт 31.4.3 ПДР, передбачає заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам зовнішніх світлових приладів та наведено вичерпний перелік таких несправностей від підпункту А до підпункту Ґ. Водночас, у постанові не зазначено, який саме підпункт пункту 31.4.3 ПДР він порушив. Крім цього, у п.31.4.3 ПДР відсутні відомості про заборону подальшого руху транспортних засобів, у яких у темну пору доби не горять задні габаритні ліхтарі. З огляду на викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

18.02.2025 судом зареєстрований відзив на позов поданий представником відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього. Так, представник відповідача вказує, що твердження позивача викладені у позовній заяві щодо невірної кваліфікації пункту ПДР України працівником поліції не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 31.6 б забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Окрім цього, представник зауважує, що згідно п.31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам: 31.4.3 а) у транспортному засобі кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Отже, задній правий габаритний ліхтар підпадає під кількість і режим роботи зовнішніх світлових приладів, оскільки в конструкції керованого позивачем Т3 наявні і правий і лівий габаритні ліхтарі, та їх режим роботи передбачає те, що горіти повинні обидва ліхтарі. На переконання представника, жодних порушень при оформлені матеріалів справи та кваліфікації пункту ПДР України поліцейським допущено не було, а відтак твердження позивача, котрі викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, а мають на меті лише уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. З огляду на викладене представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Михайлов С.І. в судовому засіданні поданий ОСОБА_1 позов підтримали з підстав, викладених у ньому, та просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача УПП в Тернопільській області ДПП Лобач М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові відмовити. Крім того, просила визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та поновити такий строк.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, а також відтворені в залі судового засідання відеозаписи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Статтею 162 КАС України визначено право відповідача на подання відзиву на позовну заяву.

У даній адміністративній справі відповідачем є Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно копії довіреності від 27.12.2024 №18527/41/3/01-2024, яка дійсна до 31.12.2025, Департамент патрульної поліції уповноважив Лобач М.В. представляти в судах як інтереси Департаменту патрульної поліції, так і його структурних підрозділів, зокрема Управління патрульної поліції в Тернопільській області.

За наведеного та враховуючи надані представником відповідача в судовому засіданні пояснення, суд вважає, що відзив у даній справі подано уповноваженою на це особою в інтересах належного відповідача.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. 5 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням викладеного, виходячи із завдань адміністративного судочинства, а також з метою забезпечення реалізації процесуальних прав учасників справи, суд визнає наведені у відзиві представником відповідача причини пропуску строку на подання відзиву поважними, а тому знаходить підстави для поновлення відповідачу строку на подання відзиву.

При вирішенні спору по суті суд зазначає таке.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що 29.12.2024 поліцейським 1 взводу 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Панасюком О.І. прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕНА №375469, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно з даною постановою ОСОБА_1 ставиться у провину, те що він 29.12.2024 о 21 год 25 хв в м. Тернопіль по вул. Дівоча,2, керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби із не працюючим ліхтарем заднього лівого габариту, чим порушив п. 31.4.3 ПДР - керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена/переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивач та його представник вважають вказану постанову такою, що прийнята з порушенням вимог діючого законодавства, а тому просять її скасувати.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та його представника - адвоката Михайлова С.І., суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Зі змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 даного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як встановлено судом під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ним вимог п. 31.4.3 ПДР, що виразилось у керуванні транспортним засобом в якого в темну пору доби не горів задній лівий габаритний ліхтар.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зокрема системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Тобто, у відповідності до диспозиції вказаної норми адміністративна відповідальність передбачена не за керування водієм транспортним засобом, що має будь-які несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби, а лише за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), за наявності яких відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

З метою перевірки посилань позивача Васильківа О.М. та його представника з приводу неправильного зазначення у оскаржуваній постанові габаритного ліхтаря, який вийшов з ладу у процесі руху транспортного засобу, судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського УПП в Тернопільській області ДПП, що був долучений представником відповідача до відзиву на позовну заяву з якого вбачається, що 29.12.2024 о 21 год. 25 хв. в м. Тернополі по вул. Дівоча,2, було зупинено транспортний засіб марки Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого в темну пору доби не працював саме задній правий габаритний ліхтар, а не лівий, як про це вказано у Постанові. Крім цього, поліцейський 1 взводу 4 роти батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Панасюк О.І. також вказує, що не горить саме задній правий габаритний ліхтар.

З наведеного можна дійти висновку про те, що уповноваженою особою не правильно описано обставини, установлені при розгляді справи.

Так, вичерпний перелік несправностей зовнішніх світлових приладів транспортних засобів, за наявності яких згідно із законодавством забороняється експлуатація таких транспортних засобів, наведений у пп. 31.4.3. п. 31.4. Р 31 ПДР.

Згідно з підпунктом 31.4.3. пункту 31.4. розділу 31 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Водночас у оскаржуваній постанові не конкретизовано, що саме порушив ОСОБА_1 , тобто вказано на порушення останнім п.п.31.4.3 ПДР без зазначення літери (від а до ґ), що свідчить про неповноту пункту Правил дорожнього руху, що ставиться у провину водію.

Крім цього, така несправність зовнішніх світлових приладів транспортного засобу, як несправність заднього правого габаритного ліхтаря, підпунктом 31.4.3. пункту 31.4. розділу 31 ПДР не віднесено до переліку несправностей зовнішніх світлових приладів транспортних засобів, за наявності яких згідно із законодавством забороняється експлуатація таких транспортних засобів.

Разом з тим, навіть коли під час руху виникає несправність передбачена п.п. 31.4.3. ПДР, то це врегульовано п. 31.5. ПДР, вимогами якого передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Суд зазначає, що згідно з підпунктом «б» пункту 31.6. ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Тобто, ця норма Правил дорожнього руху вказує на заборону подальшого руху транспортного засобу за наявності наведених у ній несправностей транспортного засобу, однак не передбачає застосування адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Тобто, з урахуванням вищевказаного, повна заборона подальшого руху транспортним засобом, за винятком, коли в транспортному засобі не горить задній правий габаритний ліхтар, може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять усі задні габаритні ліхтарі.

Водночас, за змістом вказаних норм, ПДР не забороняється експлуатація транспортного засобу, у якому не горить задній правий габаритний ліхтар в темну пору доби, а тому експлуатація такого транспортного засобу не утворює в діях водія складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем неправомірно кваліфіковано несправність транспортного засобу позивача, як таку, що підпадає під зазначену у пункті 31.4.3 ПДР, а твердження ОСОБА_1 та адвоката Михайлова С.І. про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, представником відповідача не спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою даної норми права передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №660/575/16-а від 31.01.2018.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд також зазначає, що з урахуванням положень вказаної норми рішення суб`єкта владних повноважень не потребує окремого визнання його протиправним чи неправомірним, оскільки така неправомірність підтверджується шляхом скасування оскаржуваної постанови.

На підставі наданих доказів та вимог законодавства, суд доходить висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №375469 від 29.12.2024, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В силу вимог ч.1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп., згідно квитанції ID:4819-5119-5040-9958 від 02 січня 2025 року, підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 72, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 19, 121, 247, 251, 252, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №375469 від 29.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу задовольнити, наведену постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп., згідно квитанції ID:4819-5119-5040-9958 від 02 січня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місця знаходження: вул. Котляревського,24, м. Тернопіль, 46001.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан