Справа № 120/10798/24
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

04 квітня 2025 року

м. Київ

справа №120/10798/24

адміністративне провадження № К/990/11428/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року (суддя Чернюк А.Ю.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року (колегія у складі суддів Курка О.П., Боровицького О.А., Шидловського В.Б.)

у справі № 120/10798/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі також - відповідач, скаржник), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення, зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 03.12.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025, позов задовольнив частково. А саме:

- визнав протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 09.02.2024 № 4/в, про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_4 ;

- зобов`язав комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , з урахуванням висновків суду, що викладені у цьому рішенні;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

18.03.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій останній з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2025, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржується рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Вінницький окружний адміністративний суд в ухвалі від 13.09.2024 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте Міністерство оборони України у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики. Натомість подана скарга містить лише формальне цитування положень пп «а» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України без наведення конкретних фактів чи обгрунтувань на підтвердження того, що ця справа дійсно має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

У зв`язку з цим Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, щодо застосування норм ч. 1 ст. 16-4 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 19 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 у питанні наявності підстав для призначення одноразової грошової допомоги члену родини загиблого військовослужбовця, який на час смерті перебував у стані алкогольного сп`яніння, Верховний Суд у постанові від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19 висловив висновок про те, що:

« допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Трактування положень пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-XII у зазначеній інтерпретації узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11.04.2018 (справа №802/1869/17-а), від 04.03.2020 (справа №813/2071/17) та від 15.06.2022 (справа № 826/4813/18).».

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 відповідно до такої правової позиції касаційного суду, та виходив з того, що ОСОБА_4 загинув під час виконання обов`язків військової служби, а саме, військовослужбовці потрапили в дорожньо-транспортну пригоду в результаті чого, солдат ОСОБА_4 перебуваючи на місці пасажира загинув. Відповідач натомість у спірному рішенні не довів наявності причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою позивача (у тому числі, перебуванням його у стані алкогольного сп`яніння) та його загибеллю. Документи ж, на які посилався відповідач, суд не визнав достатніми для того, аби ті у своїй сукупності надали змогу дійти висновку про доведеність позиції відповідача, а тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу з наведених у протоколі від 09.02.2024 №4/в підстав.

Водночас Міністерство оборони України не обґрунтовує необхідність відступу від такого висновку Верховного Суду щодо застосування норм права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин Міністерству оборони України слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2025 у справі № 120/10798/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб