Справа № 601/935/25
Суддя: Коротич І. А.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/935/25
Провадження № 2-а/601/104/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 487 від 21 березня 2025 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від № 487 від 21.03.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У поданій заяві позивач посилається на те, що 21.03.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Зокрема, зазначав, що він який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.03.2025 ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 була винесена оскаржувана постанова № 487 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що за допомогою поштового зв`язку йому направлявся рекомендований лист з повідомленням, який містив у собі повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки поштове відправлення повернулося до відповідача з поміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою, а він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 i не надав підтверджуючих документів, що засвідчували б поважність неприбуття у визначений строк. Тим самим, на думку відповідача, він порушив правила військового обліку, а тому на нього наклали штраф у сумі 17000,00 грн.

07.03.2025 він добровільно з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 , для звіряння облікових даних, де на нього складено протокол. Там йому повідомили, що за допомогою поштового зв`язку йому направлявся рекомендований лист з повідомленням, який містив у собі повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відносно ОСОБА_1 був складений протокол № 97 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 KУпAП, у зв`язку з тим, що позивач, начебто не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідності до повістки, сформованої в системі AITC «Оберіг», при цьому коли саме ним було вчинене таке правопорушення у протоколі не зазначено. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав свої пояснення та повідомив, що повістки, про яку вказано в протоколі, він не отримував, а також, коли йому вручили повістку про її наявність він не знав, працівники пошти його не повідомили.

Він вчасно оновлював свої дані у відповідача, йому надавалася відстрочка у зв`язку з навчанням. Підстав викликати його до ІНФОРМАЦІЯ_4 не було, обов`язку перебувати на час надання відстрочки за місцем проживання, нікуди не відлучатися у нього не було. Працівники пошти його не повідомляли про наявність листа з ІНФОРМАЦІЯ_6 , йому про листа відомо не було.

Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки розглянута не об`єктивно з не повним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи. Також його не ознайомлено з доказами, що слугували підставою для складання протоколу та постанови.

Посилаючись на вказане, просив позов задовольнити та скасувати постанову № 487 від 21.03.2025 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 17 000 гривень, а провадження в справі закрити.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 березня 2025 року відкрито провадження в справі.

Не погоджуючись із поданим позовом, представник відповідача подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність.

Зокрема, в обґрунтування своїх заперечень представник відповідача вказував, що позивачу як військовозобов`язаному з метою уточнення адреси місця проживання було направлено поштову повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 про необхідність з`явитися, однак у вказаний час позивач, не з`явився. Лист повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Позивач на вказану дату в ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився та не повідомив причини свого неприбуття, чим вчинив порушення вимог абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» й відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вважає, що відповідачем правомірно було винесено у відношенні позивача відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП й відповідно підстави для її скасування відсутні.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що постановою № 487 від 21.03.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.11.2024. Поштове відправлення повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. На визначену дату та час ОСОБА_1 не прибув, та будь-яких підтверджуючих документів, що посвідчували поважність неприбуття у визначений строк не надав, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 07.12.2016, № 921( зі змінами) та від 30.12.2022 №1487. вимоги п.7 ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та Закон України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, порушення Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2024 «Про загальну мобілізацію», Указів Президента №342/2022 від 17.05.2022 « Про продовження мобілізація», яка неодноразово продовжувалася, останній раз, згідно оскаржуваної постанови, Указом Президента №470/2024 від 23.07.2024 « Про продовження мобілізація», Указом Президента №471/2024 від 28.10.2024 « Про продовження мобілізація» продовжено строк проведення загальної мобілізації на 90 діб, що виразилося у неприбутті його до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка видана на ім`я ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутня, з відзивом також не подана.

З трекінгу Укрпошти вбачається, що поштове відправлення № 337, яким надсилалася ОСОБА_1 повістка ТЦК з викликом, було прийнято поштою у м. Києві 29.10.2024. 19.11.2024 зазначено про повернення відправнику з відміткою «Відсутність адресата за вказаною адресою в с. Огризківці». 26.11.2024 вручено за довіреністю в м. Ланівці.

В протоколі № 97 від 07.03.2025 складеному відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП в поясненнях особи зазначено, що йому не було відомо про наявність повістки про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 ст.286 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, відповідно ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису),які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів,актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч.3 ст.210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію»,Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Зокрема, згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Частиною ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка йому не вручалась та він не знав про її існування, дані його уточнено вчасно, в нього була відстрочка як особи з інвалідністю та він її продовжував.

Отже, спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до РТЦК.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки тощо визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі Порядок), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Зокрема, відповідно до п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного(міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день про ставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день про ставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

У матеріалах справи відсутня повістка про виклик позивача.

Крім того, як вказував ОСОБА_1 у позові, він з`явився до ТЦК самостійно. У постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізацію, оскільки не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В постанові не вказано, з якою метою викликався позивач та не зазначено, чи на час виклику позивача була продовжена мобілізація.

З наданих позивачем доказів встановлено, що дані ним оновлено вчасно. В постанові не вказано, які дані не оновлено позивачем вчасно. Також відповідачем не додано як доказ повістки на ім`я ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, згідно статті 38 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Днем вчинення правопорушення є 08.11.2024, конверт з відміткою про невручення повістки повернувся до відповідача 26.11.2024. Постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 винесена 21.03.2023, тобто з пропуском трьохмісячного строку з для його виявлення.

Суд вважає що вказане правопорушення не є триваючим, оскільки днем вчинення правопорушення є 08.11.2024, день коли особа мала з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак не з`явився. Днем виявлення є 26.11.2024, тоді коли конверт повернувся до відповідача з відміткою про невручення повістки. У повістці не має відомостей про те, що позивач має з`явитися в ІНФОРМАЦІЯ_8 в інші дати.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, в його діях не вбачається вини яку формі умислу так і необережної форми вини.

А тому суд відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.5-9,20,77,139,229,241-246,250,255,286 КАС України, ст.ст.210-1,280,283-284,287-293 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 487 від 21 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_3 ) - 605 гривень 50 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , місцезнаходження АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Головуючий: І. А. Коротич