Справа № 160/4142/25
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 квітня 2025 року Справа №160/4142/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву представника позивача Райзмана Олександра Яковича про відвід судді Рищенка А.Ю. в адміністративній справі №160/4142/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо призначення позивачу пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати позивачу на загальних підставах пенсію за віком, починаючи з 24.01.2025р., з усіма надбавками та підвищеннями до пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV, як непрацюючому пенсіонеру, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з проведенням поточних перерахунків та індексації пенсії, компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 24.01.2025р. на день фактичної виплати заборгованості.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.

17.02.2025 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

31.03.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача - Райзмана О.Я. надійшла заява про відвід судді Рищенка А.Ю.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що за правилами ст. 263 КАС України пенсійні справи мають розглядатися у спрощеному провадженні, яке призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Вказані справи суд розглядає у строк не більше ніж тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. При цьому процесуальні дії, що можуть відбуватися протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі, розгляд справи по суті починається через 15 днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, законом передбачено, що конкретна справа має бути розглянута судом у строк до 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Однак, норми статей 262, 263 КАС України, процесуальні дії протягом 15 днів з дня відкриття провадження у справі судом не проводилися, розгляд справи через 15 днів з дня відкриття провадження у справі судом не розпочато і не проводиться дотепер. Як наслідок, справу у встановлений законом термін (до 22.03.2025р.) не розглянуто. Два клопотання позивача: від 03.03.2025р. та від 05.03.2025р., про розгляд справи у встановлений законом строк судом проігноровано, відповіді не надано. Об`єктивні сумніви щодо неупередженості суду виключають довіру до судового рішення, прийнятого таким суддею.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року заява про відвід судді Рищенка А. Ю. від 30.03.2025 року у справі №160/4142/25 визнана необґрунтованою. Цією ж ухвалою заява про відвід судді Рищенка А. Ю. передана для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 року заява про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенка А. Ю. у адміністративній справі №160/4142/25 передана на розгляд судді Тулянцевій І.В.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Рищенка А.Ю. від розгляду справи №160/4142/25 у порядку письмового провадження без виклику сторін до судового засідання дотримуючи строки її розгляду впродовж двох робочих днів.

Розглянувши вищевказану заяву про відвід судді Рищенка А.Ю., дослідивши докази подані на її підтвердження, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

З огляду на викладене слідує, що вказані положення містять виключний перелік підстав для відводу судді, разом з тим, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

При цьому, для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Між тим, подана представником позивача - Райзманом О.Я. заява про відвід судді Рищенка А. Ю. у цій справі, фактично містить лише незгоду із процесуальними рішеннями та діями судді та не містить обставин, які об`єктивно можуть вказувати на упередженість судді Рищенка А. Ю. при розгляді даної адміністративної справи та відповідних обґрунтованих доказів на підтвердження вказаного, суду не надано.

Фактично доводи заяви про відвід судді зводяться до незгоди з постановленою суддею Рищенком А.Ю. ухвалою про відкриття провадження по справі № 160/4142/25 від 24.02.2025 року за правилами ч. 5 ст. 262 КАС України, що передбачає розгляд справи протягом 60 днів, а не за правилами ст. 263 КАС України, яка передбачає, що розгляд справи здійснюється судом протягом 30 днів, а також не розглядом клопотань від 03.03.2025р. та від 05.03.2025р. з процесуальних питань.

Між тим, за змістом частини 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальним рішенням не може бути підставою для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Рищенка А. Ю. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у його неупередженості, із матеріалів справи та доводів заяви про відвід, не вбачається.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вищевказані заявником обставини та підстави для відводу судді Рищенка А. Ю. не можуть бути достатніми для висновку про упередженість судді при розгляді даної адміністративної справи №160/4142/25, виходячи з аналізу норм процесуального законодавства та наведених обставин, згідно статтей 39-40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, наведені обґрунтування заяви про відвід судді Рищенка А. Ю. у справі №160/4142/25 не знайшли свого правого підтвердження, у зв`язку із чим заява, що розглядається, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 241-243, 248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Райзмана Олександра Яковича про відвід судді Рищенка А.Ю. в адміністративній справі №160/4142/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Адміністративну справу передати для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя І.В. Тулянцева