Справа № 240/9676/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/9676/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не здійсненні йому виплати додаткової винагороди, як військовослужбовцю, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в сумі 100 000,00 гривень за травень 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, як військовослужбовцю, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в сумі 100 000,00 гривень за травень 2022 року.

На обґрунтування заявлених позовний вимог зазначає, що в період з 02.04.2022 по 25.01.2024 він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Вказує, що 08.04.2022, приймаючи безпосередню участь у бойових діях під час захисту Батьківщини, при виконанні бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 він отримав бойове поранення: вибухову травму, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.07.2022 року №693. У зв`язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні. Однак, за період стаціонарного лікування у травні 2022 року після поранення військова частина НОМЕР_1 не виплатила йому додаткову грошову винагороду у розмірі 100000,00 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №168.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від військової частини НОМЕР_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив відмовити в задоволенні даного позову. В обґрунтування зазначено, що заявлені позовні вимоги позивача є безпідставними і позивач не має права на отримання додаткової грошової винагороди з розрахунку 100 000 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №168 за травень 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом безспірно встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" призваний у Збройні Сили України на військову службу по мобілізації та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 02.04.2022 по 25.01.2024.

08.04.2022 виконуючи у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 бойові завдання в районі населеного пункту АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу солдат ОСОБА_1 отримав бойове поранення: Вибухову травму. Закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Закритий уламковий перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків. Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.07.2022 №693 вказана травма була отримана солдатом ОСОБА_1 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого №7063 КНП «МКЛ 4» ДМР Дніпро, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 10.04.2022 по 12.04.2022 з повним діагнозом: Сукупний перелом тіла ліктьової та променевої кісток. Закритий перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків. ЗЧМТ. Струс головного мозку.

Згідно із виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №1719 КНП "Уманська ЦРЛ" Паланської сільської ради, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13.04.2022 по 14.04.2022 з повним діагнозом: Ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків. Закритий перелом діафізу обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків. Струс головного мозку.

У відповідності до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №350 Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 14.04.2022 по 25.04.2022 з повним діагнозом: Вибухова травма (08.04.2022). ЗЧМТ. Струс головного мозку. Закритий уламковий перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків.

Згідно із виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №1247 КНП "Христинівська БЛ" Христинівської міської ради, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 25.04.2022 по 28.04.2022 з повним діагнозом: Закритий перелом діафізу обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків. ЗЧМТ. Струс головного мозку.

Довідкою ВЛК від 27.04.2022 №179 Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, підтверджено, що позивач отримав травму (поранення), пов`язану з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не надана, у зв`язку з чим потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

27.05.2022 позивач прибув з відпустки за станом здоров`я до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

З 27.05.2022 по 30.05.2022 позивач перебував в оперативній групі в АДРЕСА_2 , бойових завдань не виконував та на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням не перебував.

30.05.2022 позивач вибув з оперативної групи АДРЕСА_2 на лікування до військового шпиталя військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 та 31.05.2022 знятий з котлового забезпечення (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2022 №152).

В подальшому відповідач перебував на тривалому стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням пораненням, а саме: в період з 01.06.2022 по 14.06.2022, що підтверджується перевідним епікризом Військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 , з 14.06.2022 по 24.06.2022, що підтверджується випискою-епікризом №2088 КНП "ГВВ" ЖОР, з 24.06.2022 по 21.07.2022, що підтверджується випискою №2502 Військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 , з 26.09.2022 по 03.10.2022, що підтверджується виписним епікризом №3697 Військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 .

Також позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі довідок ВЛК Військово-медичного клінічного центру Південного регіону та Військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 від 27.04.2022 №179, від 21.07.2022 №739, від 22.08.2022 №2581 та від 03.10.2022 №1020.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.01.2024 №25, солдата ОСОБА_1 , навідника 2 десантного штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону звільнено зі військової служби у запас, з 25.01.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У лютому 2024 року представник позивача адвокат Дубок С.М. звернувся до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про виплачену позивачу спірну додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №168 за травень 2022 року за травень 2022 року. Листом від 09.04.2024 року №813/7874 військова частина відмовила у виплаті спірної винагороди за травень 2022 року, зазначивши, що позивач самовільно залишив військову частину в травні 2022 року.

Водночас, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2022 №183 скасовано абзац 2 пункту 10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2022 року №145, а саме: «Нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що самовільно залишили військову частину 24 травня 2022 року, з 24 травня 2022 року виключити з усіх видів забезпечення, а з котлового з сніданку 25 травня 2022 року: Солдата призваного по мобілізації ОСОБА_1 , навідника 2 десантного штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону».

Позивач вважає, що йому сплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 за травень 2022 року у неналежному розмірі, та з метою захисту порушених, на його думку прав, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з ч.1 ст.1-1 та ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Згідно з п.5 Постанови №168 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

В свою чергу, ч.1 абз.4 п.1 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до п.11 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

При цьому, відповідно до абз.2 ст.4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Крім того, відповідно до ч.10 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до п.1.1 гл.1 р.І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 6.11 гл.6 р.ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Згідно з п.6.15 гл.6 р.ІІ Положення №402, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Отже, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини, де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

В свою чергу, оплаті підлягає не відпустка за станом здоров`я, а відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Так, у довідці від 20.07.2022 №693 зазначено що 08.04.2022 солдат ОСОБА_1 за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу, отримав: Вибухову травму. Закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Закритий уламковий перелом обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків.

Враховуючи вказане та матеріали справи, суд зазначає, що факти перебування позивача у відпустці за станом здоров`я в період починаючи з 27.04.2022, з 21.07.2022, з 22.08.2022 та з 03.10.2022 (довідки ВЛК від 27.04.2022 №179, від 21.07.2022 №739, від 22.08.2022 №2581 та від 03.10.2022 №1020) сторонами не заперечується.

Також, з наявної в матеріалах справи довідки від 12.04.2023 №133/2469, виданої військовою частиною НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 нарахована додаткова винагорода, у розрахунку 100000 грн за квітень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року.

Щодо спірного періоду за травень 2022 року, то суд зазначає, що у вказаний період з 27.04.2022 по 26.05.2022 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі довідки ВЛК від 27.04.2022 №179, виданої Військово-медичним клінічним центром Південного регіону.

Відповідно до цієї довідки позивачу рекомендовано відпустку за станом здоров`я у зв`язку із травмою (пораненням), пов`язаною з проходженням військової служби на 30 календарних днів. При цьому ступінь тяжкості поранення у вказаній довідці ВЛК не зазначено.

Довідка, видана ВЛК Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 27.04.2022 №179, не скасована, не змінена, отже є чинною, тому підлягає врахуванню під час прийняття рішення щодо здійснення нарахування та виплат оспорюваної додаткової винагороди відповідно до вимог Постанови КМ України №168, а також враховуються судом під час розгляду цієї справи.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відпустка за станом здоров`я терміном 30 діб, надана позивачу на підставі вказаної довідки ВЛК від 27.04.2022 №179, є відпусткою для лікування після легкого поранення.

За таких обставин, підстави для нарахування позивачу спірної винагороди за період з 27.04.2022 по 26.05.2022 відсутні.

При цьому, ухвалюючи таке рішення суд враховує, що Постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100 000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

У свою чергу, позивач перебував у відпустці в період з 27.04.2022 по 26.05.2022 на підставі довідки ВЛК Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 27.04.2022 №179, яка не містить відомостей про перебування позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного захистом Батьківщини, за висновком (постановою) військово-лікарської експертної, медичної) комісії.

Водночас суд зауважує, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що позивач у період з 27.05.2022 по 31.05.2022 приймав участь у бойових діях чи отримував поранення (травми, контузії, каліцтва) у зв`язку із захистом Батьківщини та проходив у зв`язку з цим лікування.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що позивач у спірний період перебував у пункті постійної дислокації у м.Житомирі, а тому підстав для нарахування йому додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн за цей період також немає. Доказів протилежного позивачем надано не було.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що підстави для донарахування та виплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн, передбаченої Постановою №168 за травень 2022 року відсутні, а позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович

03.04.25