Справа № 160/12647/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/12647/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року (головуючий суддя Кучугурна Н.В.)

в адміністративній справі №160/12647/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 16.05.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати належного ОСОБА_1 грошового забезпечення (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер) за час проходження ним стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я, у тому числі: за період перебування на стаціонарному лікуванні з 04.05.2023 по 08.05.2023; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 21.11.2023 по 02.12.2023; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 30.01.2024 по 13.02.2024; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 13.02.2024 по 25.03.2024; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 26.03.2024 по 16.04.2024;

- зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) грошове забезпечення (основні та щомісячні види грошового забезпечення, які мають постійний характер) за час проходження ним стаціонарного лікування, лікування в закладах охорони здоров`я, у тому числі: за період перебування на стаціонарному лікуванні з 04.05.2023 по 08.05.2023; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 21.11.2023 по 02.12.2023; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 30.01.2024 по 13.02.2024; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 13.02.2024 по 25.03.2024; за період перебування на стаціонарному лікуванні з 26.03.2024 по 16.04.2024;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати належної ОСОБА_1 додаткової винагороди встановленої у розмірі 100000 грн щомісячно (пропорційно часу лікування) за періоди стаціонарного лікування з 04.05.2023 по 08.05.2023, з 21.11.2023 по 02.12.2023, з 30.01.2024 по 13.02.2024, з 13.02.2024 по 25.03.2024 та з 26.03.2024 по 16.04.2024 у зв`язку із пораненням та захворюванням пов`язаним із захистом Батьківщини, у тому числі; за період з 04.05.2023 по 08.05.2023 у сумі у сумі 16129,00 грн, за період з 21.11.2023 по 02.12.2023 у сумі 39784,90 грн, за період з 30.01.2024 по 13.02.2024 у сумі 51279,11 грн, за період з 13.02.2024 по 25.03.2024 у сумі 135817,32 грн, за період з 26.03.2024 по 16.04.2024 у сумі 72688,08 грн;

- зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме, нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 додаткову винагороду встановлену у розмірі 100000,00 грн щомісячно (пропорційно часу лікування) за періоди стаціонарного лікування з 04.05.2023 по 08.05.2023, з 21.11.2023 по 02.12.2023, з 30.01.2024 по 13.02.2024, з 13.02.2024 по 25.03.2024 та з 26.03.2024 по 16.04.2024 у зв`язку із пораненням та захворюванням пов`язаним із захистом Батьківщини, у тому числі; за період з 04.05.2023 по 08.05.2023 у сумі у сумі 16129,00 грн, за період з 21.11.2023 по 02.12.2023 у сумі 39784,90 грн, за період з 30.01.2024 по 13.02.2024 у сумі 51279,11 грн, за період з 13.02.2024 по 25.03.2024 у сумі 135817,32 грн, за період з 26.03.2024 по 16.04.2024 у сумі 72688,08 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача 150 000 гривень моральної шкоди завданої протиправними діяннями відповідача щодо невиплати належного грошового забезпечення.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.05.2023 під час виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 отримав акубаротравму з пошкодженням лівої барабанної перетинки, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) рід 22.11.2023 №258. Позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в медичній роті Військової частини НОМЕР_1 з 04.05.2023 по 08.05.2023. Також 21.11.2023 - 02.12.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у комунальному некомерційному підприємстві Балаклійської міської рада Харківської області «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (КНП БМР ХО «БКБЛІЛ»). 30.01.2024 13.02.2024 позивач проходив стаціонарне лікування у Державній установі «Національний інститут терапії імені Л.Т.Малої Національної Академії медичних наук України». 13.02.2024 25.03.2024 позивач проходив стаціонарне лікування у Державній установі «Інститут неврології психіатрії та наркології». 22.03.2024 позивач пройшов ВЛК Військової частини НОМЕР_3 за результатом якої встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби та позивач потребує переведення для подальшого лікування (довідка ВЛК від 22.03.2024 №349). 26.03.2024 16.04.2024 позивач проходив стаціонарне лікування у Військовій частині НОМЕР_4 . За періоди перебування на стаціонарному лікування відповідач не виплатив позивачу належне йому грошове забезпечення основні та щомісячні додаткові виплати, а також додаткову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, за період перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення. Для отримання інформації про нараховане та виплачене грошове забезпечення на адресу відповідача було направлено адвокатський запит від 05.34.2024 №28, вручений відповідачу 18.04.2024. Однак станом на 09.05.2024 позивач жодної відповіді від відповідача не отримав.

Також позивач вважає, що вказаними протиправними діями відповідач завдав позивачу моральну шкоду у розмірі 150000грн, яку він просить стягнути на його користь. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем до матеріалів справи надано довідку від 02.06.2024 №160/12657-1 про нараховані та перераховані ОСОБА_1 суми, у тому числі, додаткової винагороди згідно з Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 з травня 2023 року по квітень 2024 року. З цієї довідки суд установив, що вказана додаткова винагорода за травень 2023 року позивачу була нарахована та виплачена. Також, надано довідку про донарахування ОСОБА_1 (у зв`язку з отриманням доступу до первинних медичних документів) та виплату додаткової винагороди відповідно до вимог Постанови КМУ №168 від 28.02.2022. Ця довідка свідчить про те, що за періоди з 21.11.2023 по 02.12.2023, з 30.01.2024 по 13.02.2024, з 13.02.2024 по 25.03.2024, з 26.03.2024 по 31.03.2024, які є періодами перебування позивача на стаціонарному лікуванні, позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 100 000грн. Щодо виплати додаткової винагороди за період з 01.04.2024 по 16.04.2024 відповідач указує, що підстав для включення позивача до наказу командира військової частини про виплату додаткової винагороди за період 01.04.2024-16.04.2024 немає, оскільки 23.04.2024 позивач самовільно залишив військову частину. Вказав, що позивач самовільно залишив військову частину 23.04.2024, тому підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди у місяці, в якому позивач самовільно залишив військову частину, а саме за період з 01.04.2024 по 16.04.2024, немає. Зазначив, що Відповідачем до матеріалів справи надано довідку від 02.06.2024 №160/12657-1 про нараховані та перераховані ОСОБА_1 суми, у тому числі, основних та додаткових видів грошового забезпечення з травня 2023 року по квітень 2024 року. З цієї довідки суд установив, що у спірні у цій справі періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні відповідачем були нараховані та виплачені суми посадового окладу; окладу за військовим званням; надбавки за вислугу років; надбавки за особливості проходження військової служби. Також вказав, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Однак, суд зазначає, що позивачем таких доказів суду не надано. Таким чином, відсутні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, тому в цій частині позов також задоволенню не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати належної додаткової винагороди, встановленої у розмірі 100000 грн. щомісячно (пропорційно часу лікування) за період стаціонарного лікування з 01.04.2024 до 16.04.2024.

Вказує про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Посилається на те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на наказі відповідача від 25.04.2024 №84, яким позивача визнано таким, що самовільно залишив частину в пункті постійної дислокації та вважається незаконно відсутнім на службі з 23.04.2024. Однак на підставі довідки ВЛК від 22.03.2024 №349 позивач потребує подальшого лікування у в/ч НОМЕР_4 . На підставі цієї довідки позивач проходив лікування у в/ч НОМЕР_4 у період з 26.03.2024 по 16.04.2024.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 28.05.2021 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (відповідач).

22.11.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу була видана довідка №258 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). У довідці вказано, що ОСОБА_1 03 травня 2023 року одержав: ВТ, Акубаротравма з пошкодженням лівої барабанної перетинки. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 (Луганська обл.). Не під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння, та був в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний).

Також, суд першої інстанції установив, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні:

з 04.05.2023 по 08.05.2024 в медичні роті В/ч НОМЕР_1 . Діагноз ВТ. КБ (03.05.2023)ю Пошкодження лівої барабанної перетинки;

з 21.11.2023 по 02.12.2023 в КНП БМР ХО «БКБЛІЛ». Повний діагноз: наслідки ВТ (04.05.2023) у вигляді тривожно-фобічного та інсомнічного синдромів;

з 30.01.2024 по 13.02.2024 у Державній установі «Національний інститут терапії імені Л.Т.Малої Національної академії медичних наук України». Клінічний діагноз: хронічний ерозивний гастродуоденіт з H.pylory з вираженим абдомінально-больовим синдромом в стадії загострення. Дискінезія жовчовивідних шляхів за гіпомоторним типом, біліарний сладж;

з 13.02.2024 по 25.03.2024 в Державній установі «Інститут неврології психіатрії та наркології». Повний діагноз: розлад адаптації, асоційований з бойовим стресом, у вигляді тривожно-депресивного синдрому, з виходом в легку астенію. F43.2;

з 26.03.2024 по 16.04.2024 у Військовій частині НОМЕР_4 . Основний діагноз: розлад адаптації асоційований з бойовим стресом у вигляді тривожно-депресивного синдрому, з виходом в легку астенію (F43.2).

Позивач зазначає, що за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні йому не були виплачені належне грошове забезпечення (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер) та додаткова винагорода у розмірі 100000 грн, передбачена Постановою КМУ від 28.02.2022 №168.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та триває по цей час.

28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом першим якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.

За відсутності документального підтвердження неведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн не виникає.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168, керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Згідно з пунктом 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (Порядок №260), на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Матеріалами справи підтверджується, що 22.11.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу була видана довідка №258 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

У довідці №258 вказано, що ОСОБА_1 03.05.2023 року одержав: ВТ, Акубаротравма з пошкодженням лівої барабанної перетинки. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини.

В довідці вказано, що вона є Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, тому ця довідка, відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, є підставою для видання наказу про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Позивач перебував на стаціонарному лікуванні:

з 04.05.2023 по 08.05.2024 в медичні роті В/ч НОМЕР_1 . Діагноз ВТ. КБ (03.05.2023)ю Пошкодження лівої барабанної перетинки;

з 21.11.2023 по 02.12.2023 в КНП БМР ХО «БКБЛІЛ». Повний діагноз: наслідки ВТ (04.05.2023) у вигляді тривожно-фобічного та інсомнічного синдромів;

з 30.01.2024 по 13.02.2024 у Державній установі «Національний інститут терапії імені Л.Т.Малої Національної академії медичних наук України». Клінічний діагноз: хронічний ерозивний гастродуоденіт з H.pylory з вираженим абдомінально-больовим синдромом в стадії загострення. Дискінезія жовчовивідних шляхів за гіпомоторним типом, біліарний сладж;

з 13.02.2024 по 25.03.2024 в Державній установі «Інститут неврології психіатрії та наркології». Повний діагноз: розлад адаптації, асоційований з бойовим стресом, у вигляді тривожно-депресивного синдрому, з виходом в легку астенію. F43.2;

з 26.03.2024 по 16.04.2024 у Військовій частині НОМЕР_4 . Основний діагноз: розлад адаптації асоційований з бойовим стресом у вигляді тривожно-депресивного синдрому, з виходом в легку астенію (F43.2).

Відповідачем до матеріалів справи надано довідку від 02.06.2024 №160/12657-1 про нараховані та перераховані ОСОБА_1 суми, у тому числі, додаткової винагороди згідно з Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 з травня 2023 року по квітень 2024 року.

Цією довідкою від 02.06.2024 №160/12657-1 підтверджується, що додаткова винагорода за травень 2023 року позивачу була нарахована та виплачена в сумі 103 032,26грн в червні 2023 року (а.с. 55).

Також, матеріали справи містять довідку ВЧ НОМЕР_1 від 26.06.2024 про донарахування ОСОБА_1 (у зв`язку з отриманням доступу до первинних медичних документів) та виплату додаткової винагороди відповідно до вимог Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (а.с. 100).

Ця довідка ВЧ НОМЕР_1 від 26.06.2024 підтверджує, що за періоди з 21.11.2023 по 02.12.2023, з 30.01.2024 по 13.02.2024, з 13.02.2024 по 25.03.2024, з 26.03.2024 по 31.03.2024, які є періодами перебування позивача на стаціонарному лікуванні, позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 100000грн.

Щодо виплати додаткової винагороди за період з 01.04.2024 по 16.04.2024 відповідач указує, що підстав для включення позивача до наказу командира військової частини про виплату додаткової винагороди за період з 01.04.2024 по 16.04.2024 немає, оскільки 23.04.2024 позивач самовільно залишив військову частину.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає безпосередньо про протиправність рішення суду першої інстанції щодо не нарахування додаткової винагороди в розмірі 100000 грн (пропорційно) за період стаціонарного лікування з 01.04.2024 по 16.04.2024.

Матеріали справи містять довідку ВЛК від 22.03.2024 №349 згідно якої зазначено, що позивач потребує переведення для подальшого лікування (завершення медичної реабілітації) у в/ч НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) (а.с. 31).

Отже вказаною довідкою ВЛК визначено продовження лікування позивача після 22.03.2024.

При цьому згідно Виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №577 підтверджується, що в період з 22.03.2024 по 26.03.2024 та по 16.04.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) (а.с. 30).

Отже, вказаними медичними документами підтверджується, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що надає підстави для виплати додаткової винагороди у відповідності до положень Постанови КМУ №168 в розмірі 100000грн (пропорційно).

При цьому, Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 22.11.2023 №258 підтверджується, що ОСОБА_1 03.05.2023 року одержав: ВТ, Акубаротравма з пошкодженням лівої барабанної перетинки. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу Військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 ). Не під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння, та був в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний) (а.с. 18).

Однак наказом відповідача від 25.04.2024 №84 позивача визнано таким, що самовільно залишив частину в пункті постійної дислокації та вважається незаконно відсутнім на службі з 23.04.2024, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у вказаному наказі вказано період самовільного залишення частини з 23.04.2024.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що наказ від 25.04.2024 №84 не стосується періоду з 01.04.2024 по 16.04.2024.

Водночас, відповідно до п.15 розділу XXXIV Порядку №260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували), - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

25.04.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 був виданий наказ №84, згідно з яким, ОСОБА_1 вважається таким, що самовільно залишив частину з пункту постійної дислокації, вважається незаконно відсутнім на службі з 23 квітня 2024 року.

В наказі вказано про призупинення виплати грошового забезпечення з дня самовільного залишення військової частини з 23 квітня 2024 року.

Отже, позивач самовільно залишив військову частину 23.04.2024, тому підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди у місяці, в якому позивач самовільно залишив військову частину, а саме за період з 01.04.2024 по 16.04.2024, немає.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується висновками суду першої інстанції, що в цій частині також відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 20.03.2025 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко