Справа № 580/3105/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 квітня 2025 року Справа № 580/3105/25
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправну бездіяльність Харківського національного університету повітряних сил ім. І. Кожедуба щодо ненарахування ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строку перерахунку та виплати індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 31.12.2018, яка нарахована та виплачена на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по від 14.06.2022 по справі №560/2016/22;

зобов`язати Харківський національний університет повітряних Сил ім. І. Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку їх виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.03.2024 (по день фактичної виплати), відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 26.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження.

28.03.2025 позивач подав суду заяву, в якій просив поновити строк звернення в суд. Зазначив, що до правовідносин у цій справі застосуванню підлягають норми частини другої статті 233 КЗпП України, у редакції після 19 липня 2022 року, які, в свою чергу, передбачають тримісячний строк звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

При цьому, перебіг такого строку слід розраховувати з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. З огляду на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався із листа відповідача 03.02.2025 та звернувся до суду 21.03.2025, вважає, що місячний строк звернення до суду не пропущений.

Крім того, зазначено, що поважною причиною пропуску строку звернення до суду є перебування позивача у лавах Сил безпеки і оборони України. Відповідно до витягу із послужного списку позивач безперервно перебуває на військовій службі з 23 жовтня 2014 року.

Вирішуючи вищевказану заяву та питання відкриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Ч. 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз.1 ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах про виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку їх виплати було предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20, в якій сформульовано такі висновки:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк - у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

З одягу на вказані висновки, суд вважає безпідставним посилання позивача на КЗпП України в частині обчислення строків звернення в суд з цим позовом.

Суд зазначає, що у цій справі представник позивача 24.02.2025 звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати одноразових видів грошового забезпечення, виплачених 21.12.2022 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі №560/2016/22.

Наведене свідчить про те, що позивач лише у лютому 2025 року виявив належну зацікавленість та вчинив активні дії щодо отримання компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, що відбулось 21.12.2022.

З огляду на наведені вище висновки, суд дійшов висновку, що отримання позивачем листа відповідача від 03.03.2025 у відповідь на його заяву від 24.02.2025 не може змінювати момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, з якого він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата прямо не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 2 роки після отримання індексації грошового забезпечення, виплаченої з порушенням строків.

Отже, на переконання суду, позивач пропустив строк звернення в суд з даним позовом в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 21.12.2022 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі №560/2016/22.

Стосовно посилання на перебування позивача на військовій службі з 23 жовтня 2014 року, що на його думку є поважною причиною звернення в суд з цим позовом, суд зазначає таке.

Так, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2024 року у справі №120/359/24 сформувала правовий висновок, що проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду;

виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори;

фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку;

обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Оцінюючи підстави пропуску позивача строку звернення, суд встановив, що відповідно до послужного списку позивача, він проходив військову службу:

з 23.10.2014 до 01.08.2015 водій-оператор технічного відділення технічного взводу аеродромно-технічної роти батальйону забезпечення (Державний науково-випробувальний центр ЗС України м. Чернігів)

з 01.08.2015 до 26.06.2020 курсант Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба м. Харків;

з 26.06.2020 до 25.11.2022 старший авіаційний технік інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї військової частина НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 );

з 25.11.2022 до 24.04.2024 старший авіаційний технік інженерно-авіаційної служби змішаного авіаційного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 комплекс військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 );

з 24.04.2024 по т.ч. начальник групи підготовки випробувань на регламенту літаків і вертольотів інженерно-авіаційної служби змішаного авіаційного загону Льотно-випробувального комплексу (Льотно-випробувальний комплекс військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ).

Таким чином, у період виплати позивачу коштів на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі №560/2016/22, а саме 21.12.2022, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що військова частина НОМЕР_2 є Державним науково-дослідним інститутом випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки з дислокацією у м. Черкаси.

При цьому, суду не надано жодних доказів: участі позивача у бойових діях; перебування його у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях; участі у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях, - що відповідно до висновків колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2024 року у справі №120/359/24 може бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадженням такого, не може безумовно вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Суд також враховує, що перебуваючи на військовій службі та під час воєнного стану позивачем ініційовано судовий спір щодо виплати йому індексації грошового забезпечення, за наслідками якого ухвалено рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі №560/2016/22.

Вказане свідчить про наявність у позивача можливості звернення до суду за захистом своїх прав за обставин проходження військової служби під час дії воєнного стану.

Тому суд дійшов висновку, що заява позивача від 28.03.2025 про поновлення пропущеного строку звернення в суд є необґрунтованою.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку повернути позивачу позовну заяву.

Керуючись ст.ст.2-20, 122, 123, 160-161, 169, 237, 241-246, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 28.03.2025 (вх. від 28.03.2025 №15897/25) про поновлення строку звернення в суд.

2. Повернути ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення недоліків.

4. Копію ухвали направити позивачу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяОлексій РІДЗЕЛЬ