Справа № 592/1243/25
Суддя: Корольова Г. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/1243/25
Провадження №2-а/592/36/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Літовченко Л.А., представника позивача Грицика Г.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

27.01.2025 року позивач через свого представника адвоката Грицика Г.О. звернувся до суду із зазначеним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №Х12-12/24-96 від 23.12.2024 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. За цією постановою позивач визнаний винним у тому, що порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абзацу третього частини 1 статті 22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки в протоколі було зазначено дату розгляду справи 23.12.2024 року о 17.00, коли час прийому громадян вже скінчився, тому позивач не зміг бути присутнім під час розгляду справи. Крім того, позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, а за законом встановлено максимальний строк, відповідно до якого обмежені придатні мають пройти медичний огляд, який становить 04.02.2025 року включно, тому вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Спірна постанова надійшла позивачу листом 16.01.2025 року. За таких обставин позивач просить суд скасувати постанову №Х12-12/24-96 від 23.12.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн за порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП.

28.01.2025 року ухвалою суду позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження.

У судовому засіданні представник позивача Грицик Г.О. позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду справи, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надано.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов таких висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 23.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була винесена постанова щодо позивача ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 23.12.2024 року о 17:00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення гр. ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, згідно з рішенням військово-лікарської комісіїчи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, згідно з абзацом 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Підставою для винесення вищезазначеної постанови став протокол складений 16.12.2024 року стрільцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі встановлення 16.12.2024 року о 17:57 год у приміщенні Комунальної установи Сумська міська клінічна лікарня № 5, за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, буд. 2, факту порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, згідно з абзацом 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно протоколу розгляд адміністративної справи призначався о 17.00 на 23.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в кабінеті 102.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У даному випадку, ОСОБА_1 з`явився у зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 проте через те, що графік роботи кабінету 102 уже закінчився, позивача на розгляд справи не пропустили.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута після закінчення робочого часу та без його участі.

Згідно із тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 від 11.10.2016 року, військовозобов`язаний ОСОБА_1 визнаний не придатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час.

Пунктом 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» 3621-ІХ від 21.03.2024 року, набрання чинності 04.05.2024 року установлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.

Отже, позивач є обмежено придатним та має обов`язок пройти ВЛК у строк до 04.02.2025 року, у зв`язку з чим постанова щодо позивача ОСОБА_1 винесена передчасно.

Частина 3 ст.210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з недоведенням відповідачем правомірності свого рішення, неспростуванням належними доказами доводів позивача, викладених у позові, суд вважає недоведеною провину позивача в інкримінованому правопорушенні, яка фактично прирівняна до доведеної невинуватості цієї особи, суд вважає встановленим відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в діяннях позивача, зазначене є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 5, 6, 77, 139, 242, 245, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №Х12-12/24-96 від 23.12.2024 року, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу 17000 грн, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Г.Ю. Корольова