Справа № 317/5738/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 317/5738/24
(суддя Качан А.В., м. Запоріжжя )

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2024 року у справі №317/5738/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 жовтня 2024 року звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому, просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АВ № 00001327 від 14.10.2024 року.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, оскільки перевезення вантажу було здійснено контейнеровозом для якого дозволена маса складає 42 тони, а не 40 тон, як помилково вказав відповідач.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2024 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не довів правомірності свого рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії АВ № 00001327 від 14.10.2024 року, 11.10.2024 року о 10 год. 40 хв. за адресою Н-08, км 468 + 739, Запорізька область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,300% (2,12 тон), при дозволеній максимальній масі 40 тон, чим порушив ч. 2 ст. 132-1 КАС України (а.с.14).

В постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь. Відстань між вісями 1-2: 3800 мм; 2-3:5130 мм; 3-4: 1310 мм; 4-5:1310 мм. Навантаження на вісь 1 - 7150 кг, 2- 12000 кг, 3 - 9200 кг, 4 - 9250 кг, 5- 9200. - загальна маса - 46800 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса - 42120 кг. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АВ00001327/ (ідентифікатор доступу: tDRi1HFhDZH8I), що підтверджується копією постанови.

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з підпунктом б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т (для доріг державного значення) та 14 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9.5 тони) (для доріг державного значення) та 21 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль - 32 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, 42 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення).

Як вбачається з наданих позивачем документів, а саме: відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перевезення здійснювалось автомобілем DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем (а.с.16), та спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровоз (з пристр. самовивантаж.) для перевезання контейнерів/сипких вантажів (зернових культур) марки KOEGEL державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів (а.с.17).

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за № 128/2568, затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363).

У главі 1 Правил № 363 визначено, що вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження; сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пунктів 17.2 - 17.5 Правил №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Як вбачається з наданої відповідачем суду фотофіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, спеціалізований сідловий тягач DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 на платформі для контейнерів перевозив не контейнер (а.с.54).

При цьому, суд враховує і те, що позивачем не надано доказів того, що вищезазначеним тягачем було здійснено перевезення контейнеру, який згідно з вимогами чинного законодавства має відповідне маркування.

Сліз зазначити й те, що зазначення в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу інформації про те, що транспортний засіб марки KOEGEL державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є «спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровоз (з пристр. самовивантаж.) для перевезання контейнерів/сипких вантажів (зернових культур)» не є доказом того, що 17.10.2024 року він використовувався позивачем саме як контейнер з нанесенням відповідного маркування.

Враховуючи відсутність доказів того, що 17.10.2024 року KOEGEL державний реєстраційний номер АХ4490ХF використовувався як контейнеровоз з нанесенням відповідного маркування, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що загальна маса транспортного засобу, що був використаний позивачем не повинна була перевищувати 40 тон.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем встановлено, що загальна маса транспортного засобу з урахуванням похибки становить 42120 кг, фактична загальна маса 46800 кг.

Враховуючи те, що загальна маса транспортного засобу позивача з урахуванням похибки становить 42120 кг, що свідчить про перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3% (2,12 тон), при дозволеній максимальній масі 40 тон, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідач діючи в межах наданих законодавством повноважень обґрунтовано притягнув позивача до відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18 грудня 2024 року у справі №317/5738/24 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 03 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов