Справа № 320/34564/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року справа №320/34564/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство «Київмедпрепарат» з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.08.2023 №1646/Ж10/31-00-04-03-06-15 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 4 766 911,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

На підставі ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «Київмедпрепарат», за результатами якої 18.07.2023 складено акт №1546/Ж5/31-00-04-03-06/00480862 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки АТ «Київмедпрепарат» з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року (від 22.05.2023 №) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків (далі по тексту Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення:

п. 188.1 ст. 188. П. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200, з урахуванням п.п. 14.1.36, 14.1.108 п. 14.1 ст. 14 ПК України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 4 766 911грн.

На підставі встановлених порушень відповідачем 14.08.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення №1646/Ж10/31-00-04-03-06-15, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4 766 911грн. по декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року (від 22.05.2023 №).

В порядку адміністративного оскарження податкове повідомлення рішення залишено без змін рішенням ДПС України від 25.09.2023 №28420/6/99-00-06-01-04-06.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, врегульовані нормами Податкового кодексу України.

За змістом п. п. 14.1.178. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно із п. п. 14.1.181. п.14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

В силу положень пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд також бере до уваги, що пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно положень частин першої, третьої статті 9 вказаного Закону, бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу, б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до державного бюджету, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.7, 200.8 статті 200 цього Кодексу платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Аналізуючи наведені вище норми, можна дійти висновку, що господарські операції для цілей визначення податку на прибуток та податкового кредиту, формування від`ємного значення мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку, в той же час, відсутність реально вчиненої господарської операції, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів, не дозволяє формувати витрати та податковий кредит, від`ємне значення, а, відповідно, і податок на прибуток.

Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру (мети).

При цьому, при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не обмежується встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу, у тому числі і досліджує також фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевіряє дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановлює зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарських операцій та господарської діяльності.

Довести правовірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість (ч. 1 ст. 77 наведеного Кодексу).

Аналогічний правовий висновок узгоджується із висновком, який було викладено у постанові Верховного Суду від 04.09.2020 р. у справі №804/6781/16, а також у постанові від 09.02.2023 у справі №160/12019/21, який є подібним до даних правовідносин, а відповідно, обов`язковим до застосування адміністративними судами згідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, контролюючим органом під час перевірки здійснено дослідження та аналіз Договору про надання маркетингових послуг від 28.12.2021 №012022- МД/КМП-АРТ укладеного між AT «КИЇВМЕДПРЕПАРТ» (надалі - Замовник) та Корпорацією «АРТЕРІУМ» () (надалі - Виконавець), відповідно до якого Виконавець надає Замовнику маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності Замовника у сфері стимулювання та просування збуту товарів у каналах дистрибуції, організації та управління рухом номенклатури товарів до споживача з метою досягнення відповідних економічних показників Замовника та виконання плану продажу, а Замовник приймає такі послуги та сплачує відповідну вартість послуг. Перелік товарів Замовника, щодо яких здійснюється надання маркетингових послуг Виконавцем, визначено в Додатку №1 «Перелік товарів Замовника».

Пунктом 2.2 Договору визначено, що до маркетингових послуг, що надаються Виконавцем за цим Договором, зокрема належать послуги, що забезпечують Виконавцем функціонування діяльності Замовника у сфері стимулювання та просування збуту товарів у каналах дистрибуції, організації та управління рухом номенклатури товарів до споживача з метою досягнення встановлених економічних показників Замовника та виконання плану продажу згідно з Додатком №2 «Умови (критерії) розрахунку вартості наданих послуг» до Договору.

Виконавець є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність з оптової реалізації лікарських засобів, але не виключно, з оптової реалізації товарів Замовника.

Відповідно до Розділу 3 Договору, Виконавець забезпечує досягнення економічних показників Замовника та виконання продажу шляхом (зокрема, але не виключно):

- просування на ринку товару Замовника;

- формування зручної політики збуту;

- забезпечення розміщення товарів Замовника в місцях продажу (забезпечення відповідного асортименту і достатньої кількості товару, аналіз показників продажу);

- забезпечення та організація діяльності з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту (визначення обсягів продажів товарів, визначення залишків продукції, визначення відносної динаміки продажів товарів);

- забезпечення внесення товарів Замовника до інформаційних баз продажу;

- забезпечення, збір та розповсюдження інформації про лікарські засоби (в межах норм чинного законодавства України);

- забезпечення інших дій, що необхідні для належного виконання умов Договору.

Відповідно п.4.1 Договору Замовник має право: на своєчасне та якісне отримання наданих Виконавцем послуг; отримувати усні або письмові консультації з усіх питань, що необхідні йому для замовлення маркетингових послуг, які передбачені даним Договором; відмовитися від прийняття результатів наданих послуг, якщо ці послуги не відповідають умовам Договору, і вимагати від Виконавця відшкодування збитків, якщо вони виникли внаслідок невиконання або неналежного виконання Виконавцем взятих на себе обов`язків за цим Договором.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що Замовник зобов`язаний по можливості надавати інформацію, необхідну для надання послуг; сплачувати вартість наданих Виконавцем послуг в розмірі та у порядку, які передбачені умовами цього Договору та Додатками до нього; приймати від Виконавця послуги, що надаються згідно з цим Договором; провести узгодження та, при відсутності претензій, підписати Акти приймання-передачі наданих послуг, надання яких передбачено умовами цього Договору та Додатками до нього.

Згідно з п.4.3 Договору Виконавець має право: отримувати від Замовника інформацію, яка необхідна для надання маркетингових послуг; отримувати вартість послуг за надані послуги в розмірах, які встановлені в Актах приймання-передачі наданих послуг та Додатками до Договору.

Пункт 4.4 Договору визначає, що Виконавець зобов`язаний стимулювати збут товарів Замовника шляхом виконання критеріїв досягнення показників, які визначені Додатком №2 до даного Договору (ін`єкції - 3 000 тис. упаковок, капсули - 700 тис. упаковок, мазі, гелі - 400 тис. упаковок, таблетки - 6 000 тис. упаковок; розмір % для нарахування вартості маркетингових послуг - 6%), за що отримувати від Замовника оплату вартості послуг; забезпечувати якість наданих послуг відповідно до вимог та критеріїв, які узгоджені Виконавцем та Замовником; забезпечити при виконанні цього Договору дотримання прав інтелектуальної власності на об`єкти, які належать Замовнику, не порушувати при наданні послуг діючого законодавства України.

Перед підписанням Акту приймання-передачі наданих маркетингових послуг надавати Замовнику Звіт про закупівлю Виконавцем товару Замовника (за формою, що визначена Додатком №3), що підтверджує надання маркетингових послуг.

Після узгодження із Замовником підсумкового Звіту про закупівлю Виконавцем товару Замовника та за умови забезпечення Виконавцем досягнення умов (критеріїв) визначення економічних показників та виконання плану продажів Замовника, які зазначені в Додатку №2 до цього Договору, не пізніше 10 числа місяця, що настає за календарним звітним кварталом, надати на адресу Замовника підписаний Акт приймання-передачі наданих маркетингових послуг (за формою, що визначена Додатком №4 до цього Договору).

Відповідно до Розділу 5 Договору загальна сума Договору орієнтовно складає 200 000 000,00 грн. Конкретна сума Договору визначається сумою всіх Актів приймання- передачі послуг за цим Договором.

Після надання послуги між Сторонами підписується Акт приймання-передачі наданих послуг, що підтверджує факт надання маркетингових послуг та виконання Виконавцем своїх зобов`язань. До 10 числа місяця, що настає за календарним звітним кварталом, Виконавцем здійснюється розрахунок вартості маркетингових послуг, який вказується в Акті приймання-передачі наданих послуг за квартал.

Вартість послуг розраховується відповідно до умов (критеріїв) визначення економічних показників та виконання плану продажів Замовника, які визначені в Додатку №2 до цього Договору, та згідно з проданим Виконавцем обсягу товару Замовника.

Відповідно до п. 9.1 Договору даний Договір вступає в силу з 01 січня 2022 року та діє до 31 грудня 2022 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання своїх зобов`язань.

Корпорацією «АРТЕРІУМ» (Виконавець) на виконання умов Договору від 28.12.2021 №012022-МД/КМП-АРТ було надано Звіт від 30.12.2022 про закупівлю Виконавцем товару Замовника за 4 квартал 2022 року, Акт приймання-передачі наданих маркетингових послуг від 30.12.2022 згідно з яким, розрахунок вартості послуг здійснено на підставі Звіту про закупівлю Виконавцем товару Замовника та фактичних підтверджуючих показників.

Загальні результати розрахунку відповідно до Акту приймання-передачі:

просування товарів Замовника (Додаток №1 до Договору) шляхом фактичної закупівлі товару: ін`єкції - 574 тис. упаковок, капсули - 733 тис. упаковок, мазі, гелі 461 тис. упаковок, таблетки - 6 525 тис. упаковок на загальну суму закупівлі Виконавцем за 4 квартал 2022 року - 508 464 545,79 грн., сума маркетингових послуг за досягнення критерію згідно з Додатком №2 в редакції Додаткової угоди №01/092022 від 30.09.2022 до Договору від 28.12.2021 №012022-МД/КМП-АРТ розраховується в розмірі 5% від загальної суми закупівлі без ПДВ - 476 691 143,35 грн. і складає 28 601 468,60 грн., крім того ПДВ 4 766 911,43 грн.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних Корпорацією «АРТЕРІУМ» виписано та зареєстровано податкову накладну від 30.12.2022 №967 на суму 28 601 468,60 грн. (в т. ч. ПДВ 4 766 911,43 грн.).

За результатами перевірки первинних документів, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 68541 «Розрахунки з контрагентами» відповідачем під час перевірки встановлено, що в бухгалтерському обліку AT «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» обліковується кредиторська заборгованість за отриманими маркетинговими послугами від Корпорації «АРТЕРІУМ» в загальній сумі 69 125 744,44 грн.

У ході проведення податкової перевірки відповідачем також встановлено, що між AT «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» та Корпорацією «АРТЕРІУМ» було укладено Договори від 15.04.2021 №КМП/01-2021, від 15.04.2022 №КМП/01 -2022, від 20.09.2022 №КМП/02-2022, від 12.12.2022 №КМП/01-2023 на поставку Корпорації «АРТЕРІУМ» (Покупець) лікарських засобів, дієтичних добавок та виробів медичного призначення (далі - Товар), відповідно до Переліків товарів визначених в Додатках до зазначених Договорів.

Відповідно до зазначених Договорів асортимент та кількість Товару, що є погодженими між Сторонами Договорів, вказуються в товарних накладних (у випадку відстрочки платежу) та у рахунках-фактурах (у випадку попередньої оплати).

Загальна сума на поставку лікарських засобів, дієтичних добавок та виробів медичного призначення:

- за Договором від 15.04.2021 №КМП/01-2021 складає 3 700 000 000,00 грн.;

- за Договором від 15.04.2022 №КМП/01-2022 складає 500 000 000,00 грн.;

- за Договором від 20.09.2022 №КМП/02-2022 складає 500 000 000,00 грн.;

- за Договором від 12.12.2022 №КМП/01-2023 складає 3 200 000 000,00 грн.

Конкретна сума за укладеними договорами визначається сумою поставленого Товару, що підтверджується товарними накладними, за вирахуванням сум товарних накладних, підписаних Сторонами на повернення товару.

Відповідно до умов Договорів на поставку Товару, оплата здійснюється на умовах 100% передоплати або відстрочки платежу. Товар відпускається за цінами на дату оформлення рахунку-фактури з урахуванням знижок, вказаних в додатках/додаткових угодах до Договорів або в терміни визначені Сторонами та вказані в товарних накладних.

Ціна на кожну партію Товару зазначається в товарних накладних з урахуванням знижок, вказаних в додатках/додаткових угодах до Договорів. Рахунок-фактура згідно умов укладених Договорів на поставку складається на підставі замовлень від Корпорації «АРТЕРІУМ» (п.2.4 Договору).

Відповідно до умов укладених Договорів, зокрема, але не виключно, Розділом 3 Договорів AT «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» зобов`язується забезпечувати виконання замовлень Корпорації «АРТЕРІУМ» (Покупець) на поставку Товару, виходячи зі своїх реальних можливостей, а Корпорація «АРТЕРІУМ» зобов`язується здійснювати замовлення Товару AT «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» відповідно до умов Договорів, реалізовувати Товар на території України з дотриманням вимог діючого законодавства України щодо оптової/роздрібної торгівлі лікарськими засобами, продавати Товар за цінами, враховуючи оптово-відпускні ціни, що вказані в товарних накладних на поставку Товару за цими Договорами.

Згідно умов Договорів щодо порядку поставки товару Товар поставляється AT «КИЇВМЕДПРЕПАРТ» (Продавець) окремими партіями на підставі замовлень Корпорації «АРТЕРІУМ» (Покупець) або на підставі рекомендованого замовлення, що надсилається Продавцем на погодження Покупцю.

У замовленні вказується: код Товару, найменування Товару, кількість, умови поставки та пропозиції щодо умови оплати. Строк розгляду замовлення Продавцем та оформлення документів на відвантаження становить не менше 2 робочих днів.

Враховуючи умови зазначених Договорів про надання маркетингових послуг, Корпорація «АРТЕРІУМ» забезпечує функціонування діяльності AT «КИЇВМЕДПРЕПАРТ» у сфері стимулювання та просування збуту товарів у каналах дистрибуції, організації та управління рухом номенклатури товарів до споживача з метою досягнення встановлених економічних показників та виконання плану продажу, зокрема, але не виключно, шляхом просування на ринку товару, формування зручної політики збуту, вивчення, дослідження та аналіз споживчого попиту (визначення, обсягів продажів товарів, визначення залишків продукції, визначення відносної динаміки продажів товарів), збір та розповсюдження інформації про лікарські засоби (в межах норм чинного законодавства України).

Вартість послуг розраховується відповідно до умов (критеріїв) визначення економічних показників та виконання плану продажів AT «КИЇВМЕДПРЕПАРТ».

Згідно змісту та умов укладених AT «КИЇВМЕДПРЕПАРТ» Договорів на поставку лікарських засобів, дієтичних добавок та виробів медичного призначення Корпорації «АРТЕРІУМ» визначено:

- асортимент та кількість товару є погодженим Сторонами договору;

- загальна сума на поставку товарів (лікарських засобів, дієтичних добавок та виробів медичного призначення);

- AT «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» зобов`язується забезпечувати виконання замовлень Корпорації «АРТЕРІУМ», а Корпорація «АРТЕРІУМ» зобов`язується здійснювати замовлення товару;

- поставка здійснюється окремими партіями на підставі замовлень Корпорації «АРТЕРІУМ», в яких вказується кількість, умови поставки та пропозиції щодо оплати.

Як зазначає контролюючий орган, згідно наданих в ході перевірки первинних документів, договорів з додатками, додатковими угодами, оборотно-сальдових відомостей, товарних накладних, актів приймання-передачі наданих маркетингових послуг, звітів про закупівлю товарів, відповідачем встановлено відсутність факту надання Корпорацією «АРТЕРІУМ» маркетингових послуг, які визначені Договорами про надання маркетингових послуг, оскільки складені звіти про закупівлю продукції та акти приймання-передачі послуг підтверджують визначений умовами Договорів на поставку продукції загальний обсяг закупівлі товарів на підставі замовлень Корпорації «АРТЕРІУМ» та товарних накладних на поставку (п.2.4 Договору).

Відповідно до змісту Договорів на поставку Корпорація «АРТЕРІУМ», здійснюючи замовлення товарів, самостійно визначає обсяг (кількість) та асортимент лікарських засобів на придбання таких товарів.

Обсяги продажу Корпорації «АРТЕРІУМ» на підставі яких здійснюється розрахунок сум винагороди (вартість послуг) відповідно до умов Договорів про надання маркетингових послуг, відповідають обсягам поставки товарів згідно Договорів на поставку лікарських засобів, дієтичних добавок та виробів медичного призначення, що підтверджується товарними накладними та відповідно виписаними податковими накладними AT «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи зазначене, на переконання контролюючого органу зміст актів приймання-передачі та звітів про закупівлю, не містять детальну інформацію про надані маркетингові послуги (досягнення економічних показників, дослідження та аналіз споживчого попиту та ін.), здійснення просування товарів, які поставляються Корпорації «АРТЕРІУМ», їх обсяги та вартість, як це передбачено Розділом 3 «Порядок надання послуг» Договору про надання маркетингових послуг.

Таким чином, на думку відповідача первинні документи AT «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» за отриманими маркетинговими послугами від Корпорації «АРТЕРІУМ» не підтверджують зміст та умови укладених Договорів про надання маркетингових послуг, оскільки складені звіти про закупівлю продукції та акти приймання-передачі послуг підтверджують визначений умовами Договорів на поставку продукції загальний обсяг закупівлі товарів на підставі замовлень Корпорації «АРТЕРІУМ» та товарних накладних на поставку (п. 2.4 Договору).

Однак, суд з даними твердженнями контролюючого органу не погоджується, оскільки ступінь деталізації змісту і обсягу господарської операції Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, не встановлено, тому її можуть визначати особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі № 820/1763/16 дійшов наступного висновку, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. При цьому, виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з зазначенням фактично поставленої послуги за напрямом, вказаним в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції. Відсутність максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Верховний Суд також у постанові від 04.04.2018 у справі № 810/4751/13-а вказує, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Викладене правозастосування узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №813/3577/13-а, від 20 березня 2020 року у справі №560/3956/18; від 2 квітня 2020 року у справі №160/93/19, від 15 квітня 2020 року у справі №240/5420/18; від 02 липня 2020 року у справі № 560/711/19, у яких неодноразово зазначалось, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Верховний Суд у постановах від 27 лютого 2020 року у справі № 813/7081/14 та №814/120/15, від 3 жовтня 2019 року у справі № 813/4079/15, від 10 вересня 2019 року у справі № 814/2412/17, від 02.04.2020 у справі № 160/93/19, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19 дійшов висновку, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, згідно з підпунктами 14.1.108 пунктами. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків.

Суд приймає до уваги, що правова позиція Державної податкової служби України зі спірного питання була викладена в Узагальнюючій податковій консультації щодо віднесення витрат на оплату маркетингових та рекламних послуг до складу витрат, затвердженій наказом Державної податкової служби України від 15.02.2012 №123, в якій вказано, що до маркетингових послуг належать, у тому числі послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Рекламні та маркетингові послуги можуть, зокрема, оплачуватись та проводитись за ініціативи власника торговельної марки, виробника продукції, дистриб`ютора торговельної мережі. При цьому витрати на маркетингові та рекламні послуги несе безпосередньо замовник цих послуг.

Методом просування товарів постачальника на ринку є сплата мотиваційних виплат (премій, бонусів, інших заохочень) на користь третіх осіб (організацій, які придбавають товари у постачальника та здійснюють їх збут (дистриб`ютори)).

Такі виплати є винагородою за досягнення певних економічних показників третіми особами (дистриб`юторами) у межах своєї основної діяльності. Досягнення таких показників обґрунтовано сприяє пожвавленню збуту товарів постачальника, стимулює просування товарів у каналах дистрибуції. Такі мотиваційні виплати включаються до витрат на збут.

Оскільки мотиваційні виплати спрямовуються на стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), то вони можуть бути віднесені до маркетингових послуг.

Якщо в договорі поставки або в договорі комісії між виробником (імпортером) або власником торгової марки та продавцем (дистриб`ютором або роздрібним торгівцем) передбачена оплата рекламних, маркетингових послуг, у тому числі мотиваційних виплат, до складу витрат виробника (імпортера) або власника торгової марки, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються витрати, понесені виробником (імпортером) або власником торгової марки на оплату таких послуг та виплат на користь дистриб`юторів або роздрібних торгівців, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 139.1.13 пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України.

Як зазначає позивач, при віднесенні сум податку, сплачених за надання покупцем послуг з розширення ринків та обсягів постачання товару, а також стимулювання придбання товару до витрат, позивач керувався, у тому числі рекомендаціями Узагальнюючої податкової консультації №123 від 15.02.2012.

Відповідно до пункту 53.1 статті 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до узагальнюючої податкової консультації.

Таким чином, зміст господарських операцій по вищевказаних Договорах про надання маркетингових послуг слід аналізувати із сукупності таких документів, як акти приймання-передачі наданих маркетингових послуг та Звіти, виходячи з договірного (додатки) предмету послуг. Така конструкція первинних документів не суперечить чинному законодавству та передбачена сторонами в Договорах надання маркетингових послуг (додатках).

Отже, фактичне надання послуг за Договором про надання маркетингових послуг підтверджене належним чином оформленими та достатньо деталізованими первинними документами (акти) та додатковими документами (Звітами, договорами, разом із додатками та додатковими угодами до них) копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, AT «Київмедпрепарат» в межах норм чинного законодавства саме на виконання положень Маркетингової політики з вивчення ринку лікарських засобів та стимулювання збуту продукції АТ «Київмедпрепарат», затвердженої № 1758-ОД від 28.12.2020, № 1755-ОД від 28.12.2021, здійснював придбання у Корпорації «Артеріум» послуги маркетингу.

Враховуючи викладене, господарські операції AT «Київмедпрепарат» здійснені в рамках самостійно сформованої програми діяльності, вільного вибору постачальників, систематично, на власний ризик та відповідно до маркетингової стратегії, при цьому, такі операції мали та мають обов`язкову спрямованість на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів Компанії (їх вартість), а також створення умов для такого приросту (збереження) у майбутньому.

Отже, суми податку на додану вартість, нараховані AT «Київмедпрепарат» у зв`язку із придбанням послуг з організації та проведення маркетингових заходів, правомірно включені до складу податкового кредиту.

Таким чином, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення від 14.08.2023 №1646/Ж10/31-00-04-03-06-15 є безпідставним та неправомірним, а тому підлягає скасуванню.

Контролюючим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не доведено інших обставин, які могли б свідчити про порушення позивачем законодавства України.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 26840,00грн. (платіжна інструкція №9141 від 04.10.2023).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків підлягає судовий збір у розмірі 26840,00грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 14.08.2023 №1646/Ж10/31-00-04-03-06-15 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 4 766 911,00грн.

Стягнути на користь Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» сплачений судовий збір у розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.