Справа № 932/11211/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (далі - Департамент, відповідач), в якій позивач, з урахуванням уточненого позову, просить суд:
- визнати незаконним рішення від 19.06.2024 №73724380 державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про відмову ОСОБА_1 в проведенні реєстраційних дій;
- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вчинити дії по реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 згідно з рішенням загальних зборів від 15.12.2023 є членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №256». Як член ЖБК, позивач є власником і наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Членство в кооперативі і право володіння квартирою позивач набула шляхом передачі їй кооперативного паю бабусею позивача, ОСОБА_2 , яка добровільно вийшла із складу членів кооперативу, що передбачено пунктами 7.8, 7.14 розділу 10 Статуту кооперативу. Маючи бажання зареєструвати своє право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав, 13.06.2024 ОСОБА_1 подала відповідну заяву до Департаменту. Рішенням від 19.06.2024 №73724380 державного реєстратора Департаменту позивачу відмовлено у реєстрації права власності на квартиру з таких підстав: 1) у довідці від №05-2024 від 24.05.2024, виданій ЖБК на ім?я позивача, не вказано, що саме вона особисто сплатила пайовий внесок за житло, тобто, пайовий внесок сплачено іншою особою; 2) прийняття до членів кооперативу ОСОБА_1 здійснено з порушення статті 137 Житлового кодексу України (далі - ЖК України); 3) у довідці від №05-2024 від 24.05.2024, виданій ЖБК на ім?я ОСОБА_1 , відсутня інформація щодо повернення пайового внеску попередньому члену кооперативу, що викликає можливість порушення його права та інтересів. Позивач зазначає, що положення пункту 81 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 №553) (далі - Порядок №1127) не може бути імперативною нормою, яка забороняє реєстрацію права власності на майно, або яка не допускає відхилень у формі та змісті довідки ЖБК на підтвердження факту внесення пая його членом. Крім того, не існує затвердженої компетентними органами форми такої довідки та, довідка складається у довільній формі. Членські пайові внески обліковуються на бухгалтерських рахунках і відображаються в балансі кооперативу та до компетенції державного реєстратора не відноситься перевірка бухгалтерської діяльності ЖБК. Щодо тверджень відповідача про порушення статті 137 ЖК України під час прийняття позивача до членів кооперативу, позивач зазначає, що в місті Дніпро відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 25.04.2018 №95/31 діяльність районних рад та їх виконавчих органів припинена з дати прийняття цього рішення. Відтак, стаття 137 ЖК України щодо адміністрування діяльності ЖБК місцевими органами влади на території м. Дніпра не реалізується, вказане підтверджуються листом директора Департаменту від 10.09.2024 №10/5-15/16, в якому надано роз`яснення щодо процедури адміністрування діяльності ЖБК на території м. Дніпра, з якого випливає, що вести облік своїх членів зобов`язаний Кооператив (стаття 10 Закону України «Про кооперацію»). Позивач також вважає неправомірними припущення відповідача про те, що відсутність в довідці інформації щодо повернення пайового внеску попередньому члену кооперативу, викликає можливість порушення його права та інтересів. Так, ОСОБА_1 вказує, що при виникненні певних сумнівів, відповідач міг витребувати від заявника інформацію щодо повернення пайового внеску попередньому члену кооперативу. Крім того, на думку позивача, відсутність у довідці ЖБК інформації щодо повернення пайового внеску попередньому члену кооперативу не може бути підставою для відмови заявнику у реєстрації права власності на законно набуте майно. Позивач зауважує, що нею дотримана законна процедура набуття членства в кооперативі і права власності на квартиру, тому відмова державного реєстратора у реєстрації права власності на нерухоме майно є прямим порушенням її майнових прав та законних інтересів.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив; про розгляд справи повідомлений належним чином.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріали справи містять технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , замовник технічної інвентаризації - ОСОБА_1 , паспорт виготовлено станом на 17.10.2023.
Відповідно до довідки від 24.05.2024 №05-2024, виданої обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив №256» ОСОБА_1 , є членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №256», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 6,7 кв.м., корисною 31,3 кв.м. Дата прийняття в члени ОК «ЖБК №256» - 15.12.2023 згідно з рішенням загальних зборів членів ЖБК, підтверджена протоколом зборів від 15.12.2023 №03. Сума пайового внеску за квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , сплачена в повному обсязі. Заборгованості немає.
Рішенням Департаменту про відмову в проведенні реєстраційних дій від 19.06.2024 №73724380, розглянувши заяву від 13.06.2024, встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Так, у рішенні встановлено, що згідно з пунктом 81 Порядку №1127, у разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. У поданій заявником довідці №05-2024 від 24.05.2024 вих. 08-2024, виданої ОК «ЖБК №256», не зазначено, що саме ОСОБА_1 сплачено пайовий внесок в повному обсязі. Тобто, пайовий внесок сплачено іншою особою. Крім того, згідно з довідкою №05-2024 від 24.05.2024 вих 08-2024, виданої ОК «ЖБК №256», дата прийняття в члени ОК «ЖБК №256» - 15.12.2023, згідно з рішення загальних зборів членів ЖБК підтверджена протоколом зборів від 15.12.2023 №03. Відповідно до статті 137 ЖК України, громадяни, яких включено до затвердженого виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради списку осіб, що вступають до організовуваного житлово-будівельного кооперативу, вважаються членами цього кооперативу з дня реєстрації статуту, а громадяни, яких прийнято до діючого житлово-будівельного кооперативу, - з дня затвердження виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради рішення загальних зборів членів кооперативу про прийом до кооперативу. Виходячи з вищевикладеного, прийняття до членів кооперативу відбулося з порушенням норм статті 137 ЖК України. Також, звернуто увагу, що згідно з наданою довідкою, відсутня інформація щодо повернення пайового внеску попередньому члену кооперативу, що викликає можливість порушення його права та інтересів. Вищевикладені обставини унеможливлюють проведення державної реєстрації.

Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо відмови у проведенні державної реєстрації, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 4 статті 182 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з частиною 4 статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За змістом пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) загальними засадами державної реєстрації прав є:

гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації (частина 2 статті 3 Закону №1952-IV).

У відповідності до пунктів 1, 4, 5 частини 1 статті 18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для залишення заяви без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для залишення заяви без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина 2 статті 18 Закону №1952-IV).

На підставі частини 1 статті 27 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Положеннями частини 2 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 №1087-IV (далі - Закон №1087-IV) кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

Статтею 2 Закону №1087-IV визначені такі терміни:

обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу;

пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу (стаття 10 Закону №1087-IV).

Згідно зі статтею 11 Закону №1087-IV вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Статтею 19-1 Закону №1087-IV визначено, що член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

На підставі статті 21 Закону №1087-IV пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 384 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її.

У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до пункту 1 Порядку №1127, цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Державна реєстрація прав проводиться у строки, встановлені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 5 Порядку №1127).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

На підставі пункту 18 Порядку №1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту (пункт 40 Порядку №1127).

Відповідно до пункту 77 Порядку №1127 державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться відповідно до статті 331 ЦК України щодо особи, яка здійснювала будівництво такого об`єкта (замовник будівництва), чи у випадку, передбаченому статтею 332 ЦК України, - щодо особи, яка є власником закінченого будівництвом об`єкта, реконструкція якого проводилася, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі (абзац 4 пункту 81 Порядку №1127).

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем вказано три підстави для відмови у позивачу у реєстрації права власності:

- у довідці №05-2024 від 24.05.2024 вих. 08-2024, виданої ОК «ЖБК №256», не зазначено, що саме ОСОБА_1 сплачено пайовий внесок в повному обсязі;

- прийняття ОСОБА_1 до членів кооперативу відбулося з порушенням норм статті 137 ЖК України;

- відсутня інформація щодо повернення пайового внеску попередньому члену кооперативу, що викликає можливість порушення його права та інтересів.

Щодо першої підстави відмови у вчиненні реєстраційних дій про те, що довідці №05-2024 від 24.05.2024 вих. 08-2024, виданої ОК «ЖБК №256», не зазначено, що саме ОСОБА_1 сплачено пайовий внесок в повному обсязі, суд зазначає таке.

Відповідно до довідки від 24.05.2024 №05-2024, виданої обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив №256» ОСОБА_1 , є членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №256», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 6,7 кв.м., корисною 31,3 кв.м. Дата прийняття в члени ОК «ЖБК №256» - 15.12.2023 згідно з рішенням загальних зборів членів ЖБК, підтверджена протоколом зборів від 15.12.2023 №03. Сума пайового внеску за квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , сплачена в повному обсязі. Заборгованості немає.

Суд зазначає, що вказана довідка від 24.05.2024 №05-2024, видана обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив №256» ОСОБА_1 , підтверджує, що позивач є членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №256», а також зазначено про сплату пайового внеску за квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в повному обсязі.

Відповідно, враховуючи те, що довідка видана на ім`я ОСОБА_1 , вказана у цій довідці інформація стосується саме ОСОБА_1 .

Також, означена довідка підписана головою правління ОК «ЖБК №256», бухгалтером ОК «ЖБК №256» та скріплена відповідною печаткою.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що пайовий внесок сплачений іншою особою.

Щодо другої підстави відмови у вчиненні реєстраційних дій про те, що прийняття ОСОБА_1 до членів кооперативу відбулося з порушенням норм статті 137 ЖК України, суд зазначає таке.

Згідно з абзацом 6 частини 137 ЖК України громадяни, яких включено до затвердженого виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради списку осіб, що вступають до організовуваного житлово-будівельного кооперативу, вважаються членами цього кооперативу з дня реєстрації статуту, а громадяни, яких прийнято до діючого житлово-будівельного кооперативу, - з дня затвердження виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради рішення загальних зборів членів кооперативу про прийом до кооперативу.

Разом з цим, судом встановлено, що рішенням Дніпровської міської ради VІІ скликання від 25.04.2018 №95/31 «Про функціонування районних у місті рад та їх виконавчих органів» вирішено не утворювати районні у місті Дніпрі ради після закінчення строку повноважень, зокрема, Шевченківської районної у місті Дніпрі ради VІІ скликання.

Крім того, листом Департаменту від 10.09.2024 №10/5-1516 повідомлено, що відповідно до статті 10 Закону №1087-IV, саме кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів.

Як було зазначено вище, довідкою від 24.05.2024 №05-2024, виданої обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив №256» підтверджено, що ОСОБА_1 є членом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №256».

Вказана довідка підписана головою правління ОК «ЖБК №256», бухгалтером ОК «ЖБК №256» та скріплена відповідною печаткою.

За таких обставин, суд вважає безпідставними посилання відповідача на порушення статті 137 ЖК України, як на підставу відмови ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації.

Також, в оскаржуваному рішенні звернуто увагу, що у наданій довідці відсутня інформація щодо повернення пайового внеску попередньому члену кооперативу, що викликає можливість порушення його права та інтересів.

З цього приводу суд зазначає, що вказана інформація є припущенням відповідача та не підтверджена жодними доказами, а отже не може слугувати підставою для відмови ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації.

На підставі частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вказані критерії суд приходить до висновку, що рішення відповідача винесено необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, рішення Департаменту від 19.06.2024 №73724380 про відмову ОСОБА_1 в проведенні реєстраційних дій, є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідність ОСОБА_1 документів досліджена відповідачем поверхнево, неповно та не всебічно, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Департаменту повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про проведення державної реєстрації, з урахуванням висновків суду.

Суд зазначає про передчасність вимог про зобов`язання відповідача вчинити дії по реєстрації права власності. Висновки про вчинення таких дій можуть бути зроблені відповідачем лише після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 з дотриманням вимог чинного законодавства та висновків суду.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України , суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1211,20 грн, які підтверджуються платіжною інструкцією №0.0..1 від 10.11.2024, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (адреса: проспект Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40392181) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 19.06.2024 №73724380 про відмову ОСОБА_1 в проведенні реєстраційних дій.

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.06.2024 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар