Справа № 742/6796/24
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/8/25
Єдиний унікальний № 742/6796/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., представниці позивача адвокатки Галкіної Яни Геннадіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представниця позивача адвокатка Галкіна Яна Геннадіївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокатка Галкіна Я.Г. звернулася до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просила скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №94 від 14.11.2024 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі закрити.

Позов мотивований тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №94 від 14.11.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП за невиконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та неявку за повісткою до зазначеного відділу 16.10.2024.

У протоколі від 24.10.2024 зазначено, що ОСОБА_1 не отримав повістку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. Проте, ОСОБА_1 вказує, що повістку не отримав, оскільки перебував у відрядженні. Крім того, з 14.10.2024 він має відстрочку по типу «бронювання».

25.10.2024 ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 та надав документи, які підтверджують його перебування у відрядженні, але цей факт було проігноровано. Тому позивач вважає, що не порушував закон, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

25.12.2024 до суду надійшов відзив від ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким представник відповідача заперечував проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що 15.10.2024 поштове відправлення, адресоване ОСОБА_1 було повернуто відправнику з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. ОСОБА_1 не з`явився за повісткою на зазначені дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не повідомив причину своєї неявки. Повістка була направлена до моменту бронювання ОСОБА_1 суть правопорушення полягає саме в неявці за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати та часу прибуття про причини неявки. Довідка, надана адвокатом, на підтвердження поважної причини неявки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , була надана без мокрої печатки, що викликало сумніви у її дійсності. На підставі цього, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було зроблено запит про надання підтверджуючих документів щодо відрядження ОСОБА_1 , однак відповіді отримано не було.

У судовому засіданні представниця позивача підтримала позов та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно з якою просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши думку представниці позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного переконання.

06.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 була сформована повістка про виклик ОСОБА_1 на 16.10.2024 (а.п.40), проте повістка була не вручена, у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про причини повернення (а.п.41) та трекінгом відправлення Укрпошти (а.п.43-45).

Згідно з копією протоколу №94 від 24.10.2024, 15.10.2024 працівниками Укрпошти була доставлена повістка ОСОБА_1 , але за вказаною адресою ОСОБА_1 був відсутній. Згідно з чинним законодавством ОСОБА_1 порушив ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». ОСОБА_1 з вказаним порушенням не погодився, зазначив, що був відсутній за адресою проживання та надав документ, який підтверджує цей факт (а.п.38-39).

01.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 було зроблено запит до ТОВ «Грейн Агротранс» стосовно документів, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у відрядженні (а.п.46). Зазначений запит було отримано 07.11.2024 (а.п.48).

Постановою №94 по справі про адміністративне правопорушення від 14.11.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було те, що ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку була надіслана повістка про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11 год. 00 хв. 16.10.2024, проте на вказаний час ОСОБА_1 не з`явився, чим порушив вимоги абзацу 2 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.п.13-14).

Відповідно до копії витягу із застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 має відстрочку по типу «бронювання» до 14.10.2025 (а.п.8).

Згідно з копією довідки від 14.10.2024, ОСОБА_1 працює на посаді водія транспортного засобу в ТОВ «Грейн Агротранс» з 04.10.2022, та з 14.10.2024 по 21.10.2024 перебував у відрядженні в с.Орлівка Ізмаїльського району Одеської області (а.п.8).

З копії Наказу №14/10/24/РМ від 14.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 було відряджено по маршруту с.Ріпки Чернігівського району Чернігівської області с.Орлівка Ізмаїльського району Одеської області з 14.10.2024 по 15.10.2024; по маршруту с.Орлівка Ізмаїльського району Одеської області с.Мошни Черкаського району Черкаської області з 15.10.2024 по 17.10.2024; по маршруту м.Звенігородка Черкаської області - с.Орлівка Ізмаїльського району Одеської області з 18.10.2024 по 19.10.2024; по маршруту м.Южне Одеської області м.Ічня Чернігівської області з 20.10.2024 по 21.10.2024 (а.п.54).

Факт перебування ОСОБА_1 у відрядженні з 14.10.2024 по 21.10.2024 підтверджується також копією подорожнього листа вантажного автомобіля (а.п.55), копією товарно-транспортної накладної №017205 від 14.10.2024 (а.п.56) та копією платіжної інструкції від 30.10.2024 (а.п.56).

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами КАС України, КУпАП, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Правила), Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560).

Так, відповідно до ст.1 ч.10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч.1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно з пп.2 п.1 Правил військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Нормою ст.1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року, №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року, №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року, №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року, №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року , №№58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 лютого 2023 року, №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року, №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року, №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року, №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року, №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 травня 2024 року, №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року, №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні - останній раз з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва - протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Указами Президента України №342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17 травня 2022 року, №574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 12 серпня 2022 року, №758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 07 листопада 2022 року, №59/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 лютого 2023 року, №255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 01 травня 2023 року, №255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 27 липня 2023 року, №255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 27 липня 2023 року, №735/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 листопада 2023 року, №50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 05 лютого 2024 року, №272/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 травня 2024 року, №470/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23 липня 2024 року, №741/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 28 жовтня 2024 року продовжено строк проведення загальної мобілізації - останній раз з 10 листопада 2024 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормою ст.210-1 ч.3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період - у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.235, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 КУпАП, розглядаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП, в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, складає неявка військовозобов`язаного за викликом без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК (докази надсилання повідомлення, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, оскільки при прийнятті рішення посадова особа в повній мірі не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний ОСОБА_1 в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також не з`ясувала інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а сааме, поважність причин неотримання повістки та неявки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Натомість, позивач надав суду беззаперечні докази на підтвердження неможливості отримання ним повістки та явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тому в частині скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №94 від 14 листопада 2024 року за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КупАП, позов підлягає до задоволення.

Стосовно вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.235 КупАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, виключне право виносити постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 статті 210-1 КУпАП, належить територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки та відноситься до дискреційних повноважень останніх.

Тому суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП , не вправі перебирати на себе повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині вимог про закриття провадження у справі про адміністративне за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 72, 90, 241, 243, 286, 293, 295 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), представниця позивача - адвокатка Галкіна Яна Геннадіївна (адреса: АДРЕСА_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_4 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження задовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №94 від 14 листопада 2024 року за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КупАП скасувати.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.04.2025.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО