Справа № 320/40671/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Київ № 320/40671/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Консорціума "Військово-будівельна індустрія" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Консорціум "Військово-будівельна індустрія" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.02.2020 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що нарахування штрафних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, позаяк, юридичним наслідком порушення контролюючим органом встановленого Податковим кодексом України (далі - ПК України) або продовженого рішенням керівника контролюючого органу (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) строку розгляду скарги платника податків, тобто ненаправлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня.

Такий самий правовий наслідок настає в разі, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків розгляду скарги не було надіслано платнику податків до спливу двадцятиденного строку для розгляду скарги в процедурі адміністративного оскарження. Проте, податковим органом не було надіслано (вручено) Консорціуму зазначений акт перевірки, чим було порушено законні права та інтереси останнього, оскільки вказані норми ПК України передбачають, що, у разі незгоди платника податків з результатами перевірки, останній має право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків Оскільки ГУ ДПС у м. Києві було порушено передбачену нормами ПК України процедуру винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення, наявні всі законні та обґрунтовані підстави для його скасування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження).

До суду від ГУ ДПС у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, позаяк, камеральною перевіркою встановлено порушення приписи п. 126.1 ст 126 ПК України, а саме, граничних строків плати узгодженої суми грошового зобов`язання по ПДВ, на 1057 та 1026 днів, що має наслідком застосування штрафу у розмірі 20%, на суму 15811,82 грн.

Також, до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду через порушення строку звернення до суду з позовом, яке обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення від 24.02.2020 було направлено на податкову адресу позивача, однак, звернувся до суду з позовом лише 07.06.2023.

Розглянувши вказане клопотання, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є ПК України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Отже, п. 56.18 ст. 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас, п. 56.19 ст. 56 ПК України передбачено, що за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду. А саме, відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Таким чином, у разі адміністративного (досудового) оскарження податкового повідомлення-рішення, платник податків має право оскаржити в суді, таке податкове повідомлення-рішення - протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Предметом оскарження у даній справі є податкове повідомлення-рішення від 24.02.2020. При цьому, позивач 04.03.2020 скористався процедурою адміністративного оскарження та подав до ДПС України скаргу на податкове повідомлення-рішення. За результатами розгляду даної скарги ДПС України прийнято рішення від 06.05.2020.

Водночас, судом враховується те, що реалізуючи своє право на судове оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з позовом до суду лише у 2023 році, проте, доказів отримання рішення про результати розгляду скарги матеріали справи не містять, натомість, таке рішення було отримано позивачем у відповідь на адвокатський запит, листом ДПС України від 25.05.2023.

Суд вважає, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, проте, за наведених обставин, та з урахуванням того, що спір не розглянутий з 2023 року, наявні підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом задля доступу до правосуддя та дотримання принципу передбачуваності. Таким чином, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75, в порядку п. 76.3 ст. 76 ПУ України, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету КОНСОРЦІУМУ "ВІЙСЬКОВО - БУДІВЕЛЬНА ІНДУСТРІЯ" ().

При проведенні камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість, встановлено факти порушення платником граничних строків сплати узгоджених сум грошових зобов`язань нарахованих платником самостійно у податкових деклараціях з податку на додану вартість, що призвело до виникнення автоматично розрахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15811,82 грн, про що було складено акт камеральної перевірки від 27.01.2020 № 2844/26-15-04-11-13.

На підставі висновків перевірки, згідно з п. п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 24.02.2020 № про застосування штрафних (фінансовїгх) санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 20% - 15811,82 грн.

Наведене і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно змісту ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно із положеннями ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним п. 2, 3 ч. 1 та п. 10 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні», своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Відповідно до п. 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Статтею 37 ПК України передбачено, що виконання податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За змістом п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п. 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом досліджено, що при проведенні камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість, контролюючим органом було встановлено порушення позивачем граничних строків сплати узгоджених сум грошових зобов`язань нарахованих платником самостійно у податкових деклараціях з податку на додану вартість, що призвело до виникнення автоматично розрахованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15811,82 грн, про що було складено акт камеральної перевірки від 27.10.2019 № 2844/26-15-04-11-13.

На підставі висновків перевірки, згідно з п. п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 24.02.2020 № про застосування штрафних (фінансовїгх) санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 20% - 15811,82 грн.

Згідно розрахунку штрафної санкції, несвоєчасна сплата зобов`язання пов`язується з податкової декларацією з ПДВ від 18.01.2017 (кількість днів 1057, штраф 20%) та від 20.02.2017 (кількість днів 1026, штраф 20%).

Суд звертає увагу на те, що доводи позовної заяви не містять обґрунтування помилковості висновку контролюючого органу про порушення строку сплати грошового зобов`язання, зафіксованого а вкті камеральної перевірки та доказів сплати такого зобов`язання у визначені приписами ПК України строки.

Водночас, позивач наголошує на тому, що не отримував акт перевірки, на що, суд звертає увагу на те, що акт камеральної перевірки від 27.01.2020 № 2844/26-15-04-11-13, направлено 31.01.2020 відповідачем платнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримано платником 06.02.2020, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

Також, позивач наголошує на тому, що 04.04.2023 адвокатом було надіслано адвокатський запит Вих. № 00383-2 з метою отримати інформацію щодо розгляду скарги Консорціуму № 00383-1 від 04.03.2020 про перегляд податкового повідомлення-рішення № від 24.02.2020 на адресу Головного управління ДПС м. Києва. Згідно відповіді на адвокатський запит № 00383-2 від 04.04.2023 Головного управління ДПС м. Києва, рішенням Державної податкової служби України № 15370/6/99-00-08-05-05-06 від 06.05.2020 про результату розгляду скарги, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 24.02.2020 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

19.05.2023 адвокатом було надіслано адвокатський запит Вих. № 00383-3 з метою отримати рішення Державної податкової служби України № 15370/6/99-00-08-05-05-06 від 06.05.2020 про результати розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 24.02.2020 № та отримати докази направлення такого рішення на адресу Консорціуму, на що надійшла відповідь Державної податкової служби України № 13104/6/99-00-06-02-02-06 від 25.05.2023, однак, з поданими доказами Державної податкової служби України щодо надсилання рішення про результати розгляду скарги не можна погодитися, адже фіскальний чек, який надається Державною податковою служби України, має відомості щодо списку № 3175, у той час, як перелік поштових відправлень обліковується під № 584. Також, докази Державної податкової служби України, які були надані не містять відомостей щодо змісту або хоча б найменування відправлення, що є порушенням процедури розгляду скарги.

Проте, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки за результатами розгляду скарги позивача від 04.03.2020, рішенням ДПС України від 06.05.2020 № 15370/6/99-00-08-05-05-06 ППР ГУ ДПС у м. Києві від 24.02.2020 № залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення, тобто, з урахуванням рішення ДПС України від 25.03.2020 про продовження розгляду скарги, все ж таки було розглянуто скаргу позивача на податкове повідмолення-рішення та прийнято рішення по суті, а позивачем до матеріалів справи надано докази надсилання Консорціуму від ДПС України листа 06.05.2020, що збігається з датою рішення, при цьому, зауваження до неспівпадіння у фіскальному чеку списку № 3175 та переліку поштових відправлень зданих на Київ-53 06.05.2020 не підтверджуються, адже список та перелік відпрвавлень, зданих до поштового відділення не є тотожними, на противагу чому, інші обставини не дають підстав для сумніву про надсилання на адресу позивача 06.05.2020 іншого рішення, аніж рішення про результати розгляду скарги.

Посилання сторони позивача на процедурні порушення, не є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

При цьому, по суті встановленого камеральною перевіркою порушення, відповідних обґрунтувань з наданням документального підтвердження цим обставинам, позовна заява не містить.

Доводи відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, за висновком суду, не є обґрунтованими, оскільки не узгоджується з принципом правової визначеності та правом на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, з урахуванням доводів позивача, покладених в основу позовної заяви, а також встановлених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору в суді та задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Консорціума "Військово-будівельна індустрія" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.