Справа № 420/34096/24
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 24.12.2013 року по 23.06.2023 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 24.12.2013 року по 23.06.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.10.2024 року позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою про надання інформації щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період з 24 грудня 2013 року по 23 червня 2023 року.

З отриманої відповіді вбачається, що Відповідачем не надано мені інформації щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 24 грудня 2013 року по 31 грудня 2017 року, у зв`язку з передачею облікових документів до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України. Також, з вказаної відповіді вбачається, що у період часу з 01.01.2018 року по 23.06.2023 року індексація грошового забезпечення мені не нараховувалась і не виплачувалась.

За адвокатським запитом Галузевий державний архів Міністерства оборони України надав відповідь від 16.10.2024 року №179/1/10400 з якої вбачається, що в період з 24 грудня 2013 року по 31 грудня 2017 року відомості щодо індексації грошового забезпечення в роздавальних відомостях про виплату грошового забезпечення не відображено. Отже, Відповідачем за вказаний період індексація грошового забезпечення не нараховувалась і не виплачувалась.

Таким чином, у період проходження мною військової служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 24.12.2013 року по 23.06.2023 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась і не виплачувалась.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 06.11.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13.11.2024 року за вхід.№ЕС/63227/24 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача.

Індексація за період 24.12.2013 р. - 31.12.2015 р.

Позивач вимагає зобов`язати Відповідача сплатити індексацію грошового забезпечення в тому числі за період 24.12.2013 р. - 31.12.2015 р. Для цього йому потрібно довести, що Відповідач не нараховував та не виплачував відповідні суми індексації грошового забезпечення. В обґрунтування своєї позиції Позивач надав Довідку, згідно з якою "в роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 за вищевказаний період індексація грошового забезпечення не відображена".

Тобто Довідка:

(1) лише підтверджує факт відсутності даних про індексацію грошового забезпечення у роздавальних відомостях, а не відсутність нарахування та виплати індексації за вказаний період;

(2) жодним чином не доводить невиплату індексації грошового забезпечення за період 24.12.2013 р. - 01.04.2014 р., оскільки на запит Позивача Галузевий архів Міністерства оборони України надав інформацію лише за період 01.04.2014 р. - 31.12.2016 р.

Отже, докази, які Позивач застосовує для обґрунтування вимоги щодо виплати йому індексації грошового забезпечення за період 24.12.2013 р. по 31.12.2015 р. є неналежними, недостовірними та не достатніми. Таким чином, за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів суд не може дійти до висновку про правомірність вищевказаної вимоги Позивача.

Індексація за період 01.01.2016 р. - 28.02.2018 р.

П. 7 вказівки Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 визначає, що у зв`язку із внесенням змін до Порядку індексації індексація грошового забезпечення не нараховується до окремого роз`яснення.

Згідно з телеграмою Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 23.11.2018 №248/939 право індексації грошового забезпечення військовослужбовців було поновлено з грудня 2018 р.

Також, згідно з роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України від 04.07.2017 р. №220/5140 та від 08.08.2017 р. №78/0/66-17 відсутній механізм нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди.

У зв`язку з цим підстав для нарахування та виплати Позивачу індексації грошового забезпечення за попередні періоди, а саме з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. немає.

Індексація за період 01.03.2018 р. - 23.06.2023 р.

Позивач стверджує, що згідно з Листом Відповідач не виплачував Позивачу індексацію грошового забезпечення за період 01.03.2018 р. - 23.06.2023 р. Однак це твердження не підтверджується доказами, які надав сам Позивач. В якості додатку до Листа Відповідач направив Позивачу копії карток особових рахунків Позивача за 2018 р. - 2023 р. Вищевказані документи містять детальний опис виплаченої Позивачу індексації грошового забезпечення за кожен відповідний період, коли Відповідач повинен був здійснити такі виплати згідно з положеннями законодавства.

Відповідач виплатив Позивачу індексацію грошового забезпечення за:

(1) 2018 р. - 71,08 грн.;

(2) 2020 р. - 2 664,32 грн.;

(3) 2021 р. - 5 503,83 грн.;

(4) 2022 р. - 12 317,49 грн.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет 2023" зупинено на 2023 р. дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Отже, загальна сума індексації грошового забезпечення, виплачена Позивачу за період 01.01.2018 р. - 23.06.2023 р. складає 20556,72 грн. Таким чином, доводи Позивача, що Відповідач не виплачував йому індексацію грошового забезпечення не підтверджується фактами та доказами, наявними у справі.

14.11.2024 за вхід.№ЕС/63765/24 надійшла заява відповідача про залучення додаткових доказів: копія довідки №1610 від 14.11.2024 про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 23.12.2013 по 23.06.2023.

19.11.2024 за вхід.№ЕС/64611/24 надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача наголошено на тому, що у адвокатському запиті від 09.10.2024 р. представник Позивача ставить перед архівною установою чітке питання щодо надання витягів з роздавальних відомостей на виплату щомісячного грошового забезпечення (в тому числі виплати індексації грошового забезпечення) військовослужбовця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 24 грудня 2013 року по 31 грудня 2017 року.

Разом з тим, у архівній довідці від 16.10.2024 року №179/1/10400 йдеться, що: «в роздавальних відомостях на виплату щомісячного грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за вищевказаний період індексації грошового забезпечення не відображено».

А також, архівна установа ГДА Міноборони у довідці від 16.10.2024 року №179/1/10400 вказує, що роздавальні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за період з січня 2017 року на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.

Отже, надаючи до суду копію архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (відповіді на адвокатський запит) від 16.10.2024 року №179/1/10400 Позивачем надано всі можливі докази щодо ненарахування та невиплати Позивачу індексації грошового забезпечення у період часу з 24.12.2013 року по 23.06.2023 року.

При цьому, Відповідачем не надано жодних доказів, які б безпосередньо підтвердили, що у період часу з 24.12.2013 року по 23.06.2023 року Позивачу нараховувалась і виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Разом з цим, Позивач вважає, що при проведенні індексації грошового забезпечення у спірний період з 01.03.2018 року по 23.06.2023 року слід брати січень 2008 року як базовий місяць для нарахування індексації.

19.11.2024 за вхід.№ЕС/64575/24 надійшли заперечення (на відповідь на відзив), де представником військової частини зазначено, що 14.11.2024 Відповідач направив до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Для підтвердження обставин щодо належної виплати Відповідачем Позивачу індексації грошового забезпечення в період з 24.12.2013 по 23.06.2023 Відповідач надав суду копію довідки №1610 від 14.11.2024 про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 23.12.2013 по 23.06.2023.

Згідно з цією довідкою Відповідач належним чином сплатив Позивачу індексацію грошового забезпечення за вищевказаний період.

В березні 2018 у військовослужбовців посадові оклади збільшилися, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розраховується з квітня 2018 року. Тобто, з місяця, наступного за місяцем, в якому відбувається підвищення посадових окладів. Індексація грошових доходів населення (військовослужбовців) у 2018, відповідно до роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 року №248/1485, здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, з урахуванням якого величина індексу споживчих цін за попередні місяці (наростаючим підсумком) перевищила поріг індексації - 103%.

Таким чином, твердження Позивача про те, що січень 2008 року є базовим місяцем для індексації грошового забезпечення за період 01.03.2018 - 23.06.2023 є безпідставним та протирічить чинному на той момент законодавству.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 проходив військову службу з 24.12.2013 по 23.06.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), що підтверджується витягом з послужного списку.

Згідно Довідки №1610 від 14.11.2024 про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 23.12.2013 по 23.06.2023 ОСОБА_1 , судом встановлено:

з грудня 2013 по квітень 2014 - індексація не нараховувалась та не виплачувалась;

з травня 2014 по червень 2014 - індексація нараховувалась та виплачувалась;

з липня 2014 по жовтень 2014 - індексація не нараховувалась та не виплачувалась;

з листопада 2014 по липень 2015 - індексація не нараховувалась та не виплачувалась;

з серпня 2015 по листопад 2018 - індексація не нараховувалась та не виплачувалась;

з грудня 2018 по грудень 2022 - індексація нараховувалась та виплачувалась.

При розрахунку індексації Відповідачем застосовано базовий місяць січень 2014, базовий місяць липень 2014, базовий місяць серпень 2015, базовий місяць березень 2018.

В період з 01.03.2018 по 30.11.2018 не перевищено встановлений поріг індексації 103%.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік» передбачено зупинення дії ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» у 2023 році. Відповідна норма закріплена у п. 3 Прикінцевих положень ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік».

Згідно карток особового рахунку військовослужбовця №Л-2 судом встановлено:

у 2018 році індексація виплачена за грудень 2018;

у 2019 році індексація не виплачувалась;

у 2020 році індексація виплачувалась з січня 2020 по грудень 2020;

у 2021 році індексація виплачувалась з січня 2021 по грудень 2021;

у 2022 році індексація виплачувалась з січня 2022 по грудень 2022;

у 2023 році індексація не виплачувалась.

З Архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16.10.2024 року №179/1/10400 вбачається, що в період з квітня 2014 по грудень 2016 в роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 індексація грошового забезпечення не відображена.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ

У статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі також - «Закон №1282-ХІІ») законодавець навів визначення таких понять:

індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Перелік об`єктів індексації установлений частиною першою статті 2 Закону №1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

До таких об`єктів індексації в силу абзацу 4 частини першої статті 2 Закону №1282-ХІІ належить оплата праці (грошове забезпечення).

Межі індексації визначені частиною шостою статті 2 Закону №1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ.

У первинній редакції частина перша статті 4 цього Закону передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Надалі до цієї норми були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, який набрав законну силу 1 січня 2016 року.

Тож з 1 січня 2016 року за правилами частини першої статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Інші положення статті 4 цього Закону з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Зокрема, частина друга статті 4 Закону №1282-ХІІ передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону №1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №1282-ХІІ підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Згідно з пунктом 1 Порядку (далі також - «Порядок №1078») цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пункт 1-1 Порядку №1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

Так, пунктом 1-1 Порядку №1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 1 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Абзаци 2, 4 пункт 4 Порядку №1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в частині шостій статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Так, абзац 2 пункту 4 Порядку №1078 визначає, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Натомість абзац 4 пункту 4 Порядку №1078 установлює, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, у період спірних правовідносин регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку №1078, який передбачав, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пункт 5 Порядку №1078 застосовується з 1 грудня 2015 року у новій редакції на підставі постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року.

Абзац 1 пункту 5 Порядку №1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзац 2 пункту 5 Порядку №1078 передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абзац 3 пункту 5 Порядку №1078 передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абзац 5 пункту 5 Порядку №1078 передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 діяв з 1 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Пункт 10-2 Порядку №1078 теж був викладений у новій редакції на підставі постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року.

У цій редакції пункт 10-2 Порядку №1078 передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII

Абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі також - «Закон №2011-XII») передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пункт 2 статті 9 цього Закону встановлює, що до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзац 2 пункту 3 статті 9 Закону №2011-XII передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

ВИСНОВКИ СУДУ

Спірні правовідносини склалися довкола обставин невиплати Військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 24.12.2013 по 23.06.2023.

Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення (постанови Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19).

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №206/4411/16-а).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, яка застосовувалася до 1 грудня 2015 року, містив поняття «базовий місяць».

Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати).

Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

Так, для прикладу, абзац 1 пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка застосовувалася до 1 грудня 2015 року, передбачав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Абзац 3 пункт 10-1 Порядку №1078 у тій же редакції передбачав, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Зрештою пункт 10-2 Порядку №1078 у зазначеній редакції передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Тож до 1 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

На ці особливості попереднього правового регулювання Верховний Суд уже звертав увагу у пункті 45 постанови від 19 травня 2022 року у справі №200/3859/21.

9 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України видав постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі також - «Постанова №1013»).

Згідно з Пояснювальною запискою до проекту Постанови №1013, мета цього акту полягала у внесенні змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

Пунктом 2 Постанови №1013 були внесені зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до зазначеної Пояснювальної записки, ці зміни передбачали:

«здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Отже, змінюється механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати, при цьому вилучається застосування терміну «базовий місяць»;

«зменшення розміру індексації заробітної плати у разі підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір їх підвищення не перевищує величину індексації (чинний механізм передбачає зменшення індексації не тільки при підвищенні тарифних ставок (окладів), а і у разі збільшення доплат та надбавок, що призводить до нарахування різних сум індексації для працівників, які займають однакові посади)».

Крім цього, за змістом пунктів 1, 3 Постанови №1013, було встановлено, що:

підвищуються посадові оклади з 1 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;

підвищуються з 1 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;

у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;

міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;

для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

За змістом пункту 6 постанови №1013 цей акт застосовується з 1 грудня 2015 року.

Отже, Постановою №1013 з 1 грудня 2015 року були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Пунктом 3 цієї постанови вирішено підвищити розміри посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також переглянути постійні додаткові виплати, щоб розмір підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається із січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою №1013.

У цьому контексті системний та цільовий способи тлумачення норм Постанови №1013 дають Суду підстави дійти висновку про те, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації саме заробітної плати працівникам, яким були підвищені оклади з 1 грудня 2015 року.

Водночас норми Постанови №1013 не встановлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а отже січень 2016 року не став для них «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)», з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення, для цілей застосування Порядку №1078 (зі змінами, внесеними Постановою №1013).

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у пункті 58 постанови від 21 березня 2023 року у справі №620/7687/21, пункті 62 постанови від 22 березня 2023 року у справі №380/1730/22 з подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини третьої статті 341 КАС України підлягає врахуванню.

Разом з цим, до числа основних змін, які внесені Постановою №1013 до Порядку проведення індексації грошових доходів населення та пов`язані з індексацією грошового забезпечення військовослужбовців, слід віднести нову редакцію пунктів 5, 10-2 Порядку, окремими положеннями яких установлено таке:

у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків;

обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення;

для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Порівняльний аналіз викладених положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених Постановою №1013, з 1 грудня 2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Внаслідок цих змін Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 1 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка була запроваджена з 1 грудня 2015 року.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож з 1 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття «місяць підвищення доходу» від терміну «базовий місяць», позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Водночас вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу» індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 1 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.

Із 1 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Системний спосіб тлумачення приписів Постанови №1013, у взаємозв`язку із запровадженими нею змінами до пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, дають Суду підстави дійти висновку про те, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу з 1 грудня 2015 року належало переглянути «базовий місяць», визначений за старими правилами, змінивши його на «місяць підвищення доходу», тобто на місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, займаною позивачем.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у пункті 72 постанови від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 з подібними правовідносинами, яка в силу приписів частини третьої статті 341 КАС України підлягає врахуванню.

На тлі цього суд зауважує, що дотепер посадові оклади військовослужбовців визначалися постановами Кабінету Міністрів України. У період спірних правовідносин (2013-2023 роки) таких постанов було дві.

На час виникнення спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Указана постанова була чинною з 1 січня 2008 року до 1 березня 2018 року.

Від січня 2008 року оклад за посадою позивача не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

З урахуванням місяця підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, суд дійшов висновку про те, що січень 2008 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період із 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20 та ін., стосовно тлумачення у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Стосовно дискреційних повноважень, то Верховний Суд неодноразово зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

На основі усталеної практики тлумачення поняття дискреційних повноважень та з огляду на об`єкти, підстави й умови для проведення індексації, що встановлені статтями 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пунктами 1-1, 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, суд дійшов висновку про те, що повноваження Військової частини НОМЕР_1 стосовно визначення січня 2008 року місяцем підвищення доходу позивача, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період із 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, не є дискреційними.

Цей висновок пояснюється тим, що місяць підвищення доходу для такої індексації визначається нормативно і залежить тільки від місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займав позивач. Відповідно зростання інших постійних складових грошового забезпечення, без підвищення таких ставок (окладів), не має наслідком зміну місяця підвищення доходу позивача. Відтак відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць місяцем грошового доходу, ніж той, у якому востаннє відбулося підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займав позивач.

У цьому випадку законодавець установив один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки Військової частини НОМЕР_1 з 1 грудня 2015 року - здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації наростаючим підсумком із місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку він займав, та провести індексацію грошового забезпечення, коли величина цього індексу перевищить поріг індексації у розмірі 101 відсоток (до 1 січня 2016 року) чи 103 відсотки (після 1 січня 2016 року).

Цей висновок відповідає правовій позиції Суду, викладеній, серед іншого, у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, стосовно трактування дискреційних повноважень державного органу у випадку визначення місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

У позовній заяві ОСОБА_1 відстоював позицію про те, що відповідач протиправно не нараховував і не виплачував йому індексацію грошового забезпечення 24.12.2013 по 23.06.2023 та зобов`язаний вчинити такі дії із застосуванням січня 2008 року у якості базового місяця.

В силу норм Порядку №1078, які були чинними на момент призначення позивача на посаду, грудень 2013 року був базовим місяцем для проведення індексації його грошового забезпечення. Надалі, індексація грошового забезпечення нараховувалася із застосуванням базових місяців січень 2014 року, липень 2014 року та серпень 2015.

Як встановлено судом з Архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16.10.2024 року №179/1/10400, в період з квітня 2014 по грудень 2016 в роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 індексація грошового забезпечення не відображена.

З 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року відповідач таку індексацію не нараховував і не виплачував позивачу, що підтверджено самим відповідачем.

З урахуванням правил визначення базового місяця, які діяли до 1 грудня 2015 року, та з огляду на фактичні обставини цієї справи, суд зазначає, що січень 2008 року не може застосовуватися у якості базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення позивача у період з 24 грудня 2013 року до 30 листопада 2015 року.

Отже, з урахуванням обставин справи та з огляду на викладені висновки, суд констатує відсутність підстав для задоволення позовних вимог у тій частині, яка стосуються оскарження бездіяльності відповідача і зобов`язання його нарахувати й виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період із 24 грудня 2013 року до 30 листопада 2015 року із застосуванням січня 2008 року у якості базового місяця.

Щодо періоду спірних правовідносин з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, то, як уже було зазначено, для проведення індексації за цей період січень 2008 року є місяцем підвищення доходу позивача.

Враховуючи зміст абзаців 1, 2 пункту 5 Порядку №1078 і в цілому мету змін, запроваджених з 1 грудня 2015 року, у контексті даної справи суд дійшов висновку, що у вказаних нормах для їхнього застосування мова йде про прив`язку до іншої події, а саме: не до майбутнього підвищення окладу, а про подію, яка вже відбулася і стосується моменту останнього підвищення окладу за посадою, яку він займав.

Варто додати, що існує безліч висновків Верховного Суду стосовно тлумачення у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку №1078 при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, зокрема, у пункті 47 постанови від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, пункті 44 постанови від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20.

Суд зазначає, що індексація грошового забезпечення є державною соціальною гарантією і у зв`язку із інфляцією відповідач був зобов`язаний її нарахувати й виплатити позивачу і обмежене фінансування не впливає на наявність чи відсутність у нього права на нарахування спірної індексації.

Позивач, перебуваючи на військовій службі, мав право на отримання індексації грошового забезпечення у період з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу. Однак така індексація не нарахована й не виплачена йому через протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка на підставі закону мала обов`язок вчинити конкретні дії на користь позивача, але не виконала його.

Поряд з цим, висновуючись на викладеному, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.06.2023 року із застосуванням січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА