Справа № 149/789/25
Суддя: Робак М. В.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/789/25
Провадження №2-а/149/47/25
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.04.2025 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчук Наталії Миколаївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №252 від 04.03.2025 року за справою про адмінітсативне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17.03.2025 до суду надійшла позовна заява представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчук Н.М., яку вона мотивує тим, що згідно постанови за справою про адміністративне правопорушення від 04.03.2025, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу отримав особисто 04.03.2025 року. Відповідно до постанови правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік військовозобовязаних, внаслідок чого не перебував на військовому обліку військовозобов"язаних за задекларованим місцем проживання та для оформлення військово-облікового документа до цього часу не з`явився, чим порушив вимоги п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» та абз. 2 п.1 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р., внаслідок чого громадянин ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке почалось, коли громадян мав з"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік та яке закінчилось у лютому 2025 року. Вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

24.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник ІНФОРМАЦІЯ_2 заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що громадянин ОСОБА_1 в порушення вимог п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2023 року абз. 18 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 р., не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, внаслідок чого громадянин ОСОБА_1 по теперішній час, не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання та для оформлення військовооблікового документа до цього часу не з`являвся, зазначене підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та має ознаки ухилення від військового обліку, внаслідок чого останнім було порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 п. 1 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р. (до 05.01.2022 року абз. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 р.). За порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період то громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної в

Враховуючи вищезазначене при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано усі вимоги чинного законодавства.

27.03.2025 на адресу суду надішла відповідь на відзив в якому Позивач не погоджується з доводами Відповідача. Також Позивач не погоджується з обставинами викладеними у відзиві та правовою оцінкою обставин викладених в ньому.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторонами не заявлялося.

Суд, дослідивши надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

25.02.2025 позивачу видано військово-обліковий документ № 2 відповідно до якого ОСОБА_1 було взято на облік 21.02.2025 ( коп.а.с.10).

25.02.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , оскільки останній не став на військовий облік в порушення вимог п.81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року (до 05.01.2022 року абз. 18 п. 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ № 921 від 7 грудня 2016 року, не став на облік за місцем проживання( коп.а.с.34-35)

Згідно постанови №252 від 04.03.2025 за справою про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. Зі змісту постанови убачається, що позивач порушив вимоги п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 2 п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно Додатку №2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року (до 05.01.2022 року абз. 2 п. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ № 921 від 7 грудня 2016 року). ( коп.а.с.11). Розгляд справи проводився у присутності заявника.

Чатиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу»).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа" визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа. Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Військово-обліковими документами є посвідчення про приписку до призовної дільниці; військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

В матеріалах справи наявна копія військово-облікового документу, виданого 25.02.2025 ( у день складення протоколу про адміністративне правопорушення), згідно якого ОСОБА_1 придатний до військової служби .

У відповідності до п. 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Згідно п. 81 Порядку взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Згідно ч.10 ст.1Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отже, законодавець встановив строк звернення особи з заявою до ТЦК СП з метою взяття на військовий облік в тому числі осіб, які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку

В позовній заяві позивач не заперечує, що на військовому обліку військовозобов"язаних не перебував, що є порушенням вказаних вище нормативно-правових актів та за яке відповідальність передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП.

Щодо посилання позивача на те, що зміни до ст. 210 КУпАП (додано частину третю) 19.05.2024, а правопорушення має триваючий характер, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки закон про адміністративну відповідальність не має зворотної дії в часі, суд приходить до наступних висновків.

Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Відсутність особи на військовому обліку внаслідок непостановки на такий є триваючим адміністративним правопорушенням, оскільки воно було виявлене ТЦК, після явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 , наслідком чого було складення протоколу про адміністративне правопорушення від 25.02.2025, тобто вже після набрання чинності 19.05.2024 частиною 3 ст. 210 КУпАП, а отже, позивача правомірно притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення за вказаною нормою Закону.

Щодо посилання позивача на неналежність оскаржуваної постанови як доказу у зв"язку з невірним зазначенням анкетних відомостей особи, зокрема року його народження та дати видачі паспорта, суд вважає, що це не є підставою для скасування рішення суб"єкта владних повноважень , оскільки при розгляді справи щодо позивача останній був присутній, постанову отримав особисто, тобто процесуальні права його не порушенні.

Оскільки взяття на військовий облік вимагає особистої присутності громадянина за наявності у нього паспорта громадянина України, тому посилання позивача про можливість отримання відповідачем особистих даних військовозобов"язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами є безпідставним.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на вищевказане та зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстав для її скасування не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи. Стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 210 КУпАП накладено з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчук Наталії Миколаївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №252 від 04.03.2025 року за справою про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП - відмовити.

Залишити постанову №252 від 04.03.2025 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу - без змін.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Марина РОБАК