Справа № 240/16972/20
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 240/16972/20 пров. № А/857/32438/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Житомирській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 240/16972/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Кухар Н.А. в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі також відповідач, ГУНП), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП від 14.08.2020 № 97дск в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції начальника 1-го відділу управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 31.08.2920 № 34дск о/с про звільнення начальника 1-го відділу управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити позивача на посаді начальника 1-го відділу управління оперативної служби Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 01.09.2020;

- стягнути з ГУНП на користь позивача грошове забезпечення (заробітну плату) за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день постановлення рішення судом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що матеріалами службового розслідування підтверджені факти порушень службової дисципліни позивачем, за що його на законних підставах було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. В ході розгляду справи судом першої інстанції вчинення позивачем дисциплінарного проступку не було спростовано. Формальні порушення щодо начебто неналежного повідомлення позивача про проведення службового розслідування не можуть бути в даному випадку підставою для скасування спірних наказів. Звертає увагу на неправильний обрахунок грошового забезпечення, стягнутого спірним рішенням з відповідача на користь позивача.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що наказом ГУНП від 11 серпня 2020 року № 94дск «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» було призначено службове розслідування за фактом порушення службової та виконавської дисципліни окремими співробітниками УОС ГУ ПН в Житомирській області.

14 серпня 2020 складено висновок про результати службового розслідування з грифом « цілком таємно».

Наказом відповідача від 14 серпня 2020 року № 97дск «Про застосування дисциплінарних стягнень», зокрема, за грубе систематичне порушення службової дисципліни, невиконання вимог частини першої, пункту 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині знання законів, інших нормативно-правових актів, що визначають повноваження поліції, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», в частині професійного виконання службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових обов`язків та наказів керівництва, підпункту 4 розділу ХVІ Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній Поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828 в частині оформлення документів з обліку озброєння, посадової інструкції від 04.05.2020 № 326дск/17-2020 в частині підготовки планів спеціальних заходів, ведення журналів та номенклатурних справ, збереження та роботи з секретними документами у відповідності з чинним законодавством, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 в частині неухильного дотримання положень нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції під час виконання службових обов`язків, що виразилось у безвідповідальному ставленні до організації оперативно-службової діяльності підпорядкованого відділу та самоусуненні від виконання своїх функціональних обов`язків, застосовано до начальника 1-го відділу управління оперативної служби ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП від 31 серпня 2020 року № 34дск о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 , начальника 1-го відділу управління оперативної служби ГУНП в Житомирській області, з виплатою компенсації за 10 діб невикористаної чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2020 році з 31 серпня 2020 року.

Вважаючи накази протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено грубі порушення порядку проведення службового розслідування підтверджують незаконність оскаржених позивачем наказів.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України від 2 липня 2015 року № 580- VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону № 580-VIII.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами першою та другою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, а саме: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок № 893), визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Порядку № 893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування. За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції. Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Положення № 893).

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Положення № 893 дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 05 по 07 серпня 2020 року було проведено раптові перевірки оперативно-службової діяльності по всіх напрямках роботи в структурних підрозділах управління оперативної служби ГУНП, у ході яких було виявлено ряд недоліків та порушень службової дисципліни, зокрема і у начальника 1-го відділу УОС ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1 .

За вказаним фактом на підставі наказу ГУНП від 11.08.2020 № 94 дск призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

Відповідачем надіслано (конверт) з листом-викликом ГУНП від 12.08.2020 № 158/105/17/02-2020 «Про необхідність надання пояснень».

Відповідно до актів від 12.08.2020, 13.08.2020, 14.08.2020 позивач для дотримання процедури службового розслідування та з метою інформування про проведення стосовно нього службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, а також для надання пояснень, телефонними дзвінками на його абонентський номер мобільного зв`язку неодноразово викликався, проте на дзвінки не відповідав.

Факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення. Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Під час проведення службового розслідування від позивача до дисциплінарної комісії будь-яких клопотань щодо долучення до матеріалів розслідування нових документів або отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи, не надходило.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта про безпідставність тверджень позивача щодо порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування та порушення прав позивача на захист

Оскаржуваним наказом відповідача від 14.08.2020 № 97дск, який винесено за наслідками службового розслідування підтверджується, зокрема склад дисциплінарного проступку позивача, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, що стало наслідком невиконання позивачем покладених на нього службових обов`язків; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини позивача та ступінь її тяжкості.

Зокрема, даний наказ винесено, з врахуванням зібраних матеріалів під час проведення службового розслідування, яким встановлено факт грубого порушення службової дисципліни позивачем, а саме невиконання вимог частини першої, пункту 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту в частині знання законів, інших нормативно-правових актів, що визначають повноваження поліції, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII в частині професійного виконання службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових обов`язків та наказів керівництва, пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828, в частині оформлення документів з обліку озброєння, посадової інструкції від 04.05.2020 № 326дск/17-2020 в частині підготовки планів спеціальних заходів, ведення журналів та номенклатурних справ, збереження та роботи з секретними документами у відповідності з чинним законодавством, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, в частині неухильного дотримання положень нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції під час виконання службових обов`язків, що виразилось у безвідповідальному ставленні до організації оперативно-службової діяльності підпорядкованого відділу та самоусуненні від виконання своїх функціональних обов`язків.

Наказом ГУНП від 14.08.2020 № 97 дск про застосування дисциплінарних стягнень позивача поряд з іншими особами притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

На виконання вказаної норми закону, наказом ГУНП від 31.08.2020 № 34дск о/с позивача звільнено зі служби у поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Матеріалами справи не спростовано висновків службового розслідування, які викладені в наказі відповідача від 14.08.2020 року № 97дск щодо порушення службової дисципліни позивачем.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.09.2020 у справі № 420/602/19, позивач не позбавлений можливості спростувати висновки службового розслідування під час розгляду справи в судовому порядку, зокрема, повідомити суд про обставини, підтверджені доказами, що принаймні ставлять під сумнів зазначені висновки.

У іншими правових висновках, викладених, зокрема в постановах від 06.10.2021 у справі № 200/11250/19-а та від 08.02.2024 у справі № 640/8784/21, Верховний Суд висловився, що положеннями пункту 2 розділу IV Порядку № 893 та пункту 7 частини шостої статті 1, частини другої статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено саме право поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, ознайомлюватися з висновками службового розслідування та матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, а не обов`язок дисциплінарної комісії пропонувати поліцейському ознайомитися з цими документами і що чинним законодавством України передбачено право, а не обов`язок поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та дисциплінарної комісії надавати і, відповідно, одержувати пояснення щодо обставин, які досліджуються. Ненадання таких пояснень не є перешкодою для подальшого розгляду матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та проведення службового розслідування.

Наведене спростовує доводи позивача та висновки суду першої інстанції, що допущені відповідачем порушень при проведенні службового розслідування потягли незаконність оскаржуваних наказів ГУНП.

До того ж, судом першої інстанції не враховано, що відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів щодо своєчасного повідомлення позивача про проведення службового розслідування та забезпечення його участі у ньому (надсилався лист-повідомлення, здійснювалися телефонні дзвінки на абонентський номер мобільного зв`язку позивача. Проте ОСОБА_1 на дзвінки не відповідав, що підтверджено наявними у справі актами.

Щодо висновків суду першої інстанції про протиправність оскаржених наказів відповідача з огляду на їх винесення під час перебування позивача на лікарняному колегія суддів зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Матеріалами справи встановлено, що позивач дійсно у період з 31 липня 2020 року по 18 вересня 2020 перебував на лікарняному.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що перебування позивача на лікарняному ГУНП стало відомо лише після надходження позовної заяви з додатками, в якій містились копії лікарняних листків.

Також апелянт стверджує, що на адресу ГУНП оригінали листків непрацездатності позивача про перебування на лікарняному направлено лише в січні 2021 року, що не спростовано.

У зв`язку із перебуванням позивача на лікуванні в зазначений період, відповідачем 25.01.2021 видано наказ № 1дск о/с, яким внесені зміни в оскаржуваний наказ від 31.08.2020 № 34дск о/с в частині дати звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , а саме останнього звільнено з 17.10.2020, тобто після завершення періоду його тимчасової непрацездатності. Одночасно в наказі здійснено перерахунок вислуги років. Також відповідні зміни внесено до трудової книжки та здійснено донарахування грошового забезпечення за вказаний період (докази були наявні в матеріалах адміністративної справи).

Зазначений спосіб відновлення порушеного права відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 13.01.2020 у справі № 823/411/17, від 20.11.2019 у справі № 823/810/17, від 06.08.2020 у справі № 826/18834/15.

Апеляційний суд погоджується з апелянтом, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Такі висновки були висловлені Верховним Судом у постанові від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18 та підтримані, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 300/3110/20 та від 21.12.2023 у справі № 440/2017/20.

Враховуючи, що обґрунтованість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності підтверджується матеріалами справи, а також, що оскаржувані накази видані в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначений законом, слід визнати, що вони є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Зважаючи на те, що інша частина позовних вимог є похідною від вимог про визнання протиправними наказів, підстави для їх задоволення також відсутні, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 815/2443/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а, від 24 лютого 2020 року у справі № 804/2711/17, від 28 лютого 2020 року у справі № 818/1274/17, від 26 січня 2021 року у справі № 2140/1342/18, від 13 серпня 2020 року у справі № 817/3305/15, від 24 листопада 2020 року у справі № 2140/1341/18, від 15 квітня 2021 року у справі № 240/2677/20.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою доводи відповідача, поклавши в основу рішення доводи позивача, які не ґрунтуються на будь-яких доказах.

На переконання колегії суддів, зібрані в ході службового розслідування докази підтверджують факт порушення позивачем службової дисципліни, що стало підставою для застосування дисциплінарного до нього стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Цим вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

На переконання колегії суддів судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та дано невірну правову оцінку обставинам у справі, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 240/16972/20 скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар