Справа № 523/19913/24
Суддя: Боков О. М.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/168/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бокова О.М.,

за участі секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №25, в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення №2101 від 26.11.2024 та закриття провадження у справі.

Позовна заява мотивована тим, що 26.11.2024 року т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №2101 (надалі постанова 2101 від 26.11.2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000 гривень. Позивач стверджує, що наведена постанова винесена з порушенням норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки при винесенні постанови не заслуховувалися жодні пояснення, правопорушення кваліфіковано на підставі не існуючого нормативно-правового документу, а персональні дані було вчасно оновлено Позивачем, а саме 19.05.2024 через застосунок Резерв+, а також направлено ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання відстрочки 21.05.2024, проте відповідачем всупереч вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи наявна вина у вчиненні такого правопорушення та не дотримано процесу розгляду справи щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову №2101 від 26.11.2024 року, а також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2024 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23.12.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки дії позивача свідчать про бажання уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

Також зазначив, що підставою для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, стало те, що останній порушив правила військового обліку в особливий період, зазначені у ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року та у п.п.8 п.1 додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, позивач особисто не повідомив в семиденний строк органу, в якому він перебуває на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Позивач особисто не надав зазначеному органу документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у встановлений законом строк.

26.12.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої Позивач наголошував, що правопорушення не вірно кваліфіковане, дані оновлено вчасно, а заява про надання відстрочки була подана ще 21.05.2024, проте протиправно не розглянута ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також вказував, що ні положення Закону № 2232-ХІІ, ані положення Порядку № 560 не передбачають обов`язку особистого відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивачем також вказувалося, що ІНФОРМАЦІЯ_2 пропущено строки щодо накладення адміністративного стягнення, оскільки Відповідачу стало відомо про підстави для відстрочки з моменту подання відповідної заяви, тобто ще 22.05.2024 року, а Постанова №2101 від 26.11.2024 була винесена аж 26.11.2024 року, що є підставою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

04.02.2025 року від представника Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якої просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначав, що Позивач маючи право на відстрочку на підставі п. 2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» був зобов`язаний в передбачений законом строк звернутися та особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення персональних даних.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.11.2024 відносно ОСОБА_1 на підставі ст.235 КУпАП, було складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 в порушення правил військового обліку в особливий період, зазначених в п.п. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022, № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII, особисто не повідомив територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на військовому обліку, про зміну персональних даних, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

26.11.2024 року відносно ОСОБА_1 т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2024, було складено постанову №2101 від 26.11.2024 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, в якій вказано, що гр. ОСОБА_1 в порушення правил військового обліку в особливий період, зазначених в п.п. 8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів У країни від 30.12.2022 року.№ 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII, особисто не повідомив територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому він перебуває на військовому обліку, про зміну персональних даних. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (стаття 7 КУпАП).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно із Указом Президента України від 24лютого 2022 року №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п.1 ч.10 ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до вимог п.п.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30грудня 2022року №1487 (далі - Порядок № 1487 (додаток 2 до Порядку), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Стаття 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» містить в собі 34 пункти щодо відомостей про персональні дані призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022року №154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 Положення №154 визначено завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Абзацом 11 пункту 9 Положення №154 передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно із ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розглянув т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 і він же наклав адміністративне стягнення відносно позивача.

Однак, враховуючи норми вищезазначеного чинного законодавства, у постанові №2101 від 26.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме облікові дані військовозобов`язаного відповідно до п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022року №1487 не було оновлено і які можливо чи не можливо отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами.

В той час, коли 19.05.2024 ОСОБА_1 уточнив свої дані, що підтверджується сформованим витягом 16.08.2024 о 13:58 у застосунку Резерв+. Відповідно до відкритої інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України, застосунок Резерв+ надає можливість оперативного оновлення даних та доступу до інформації у реєстрі Оберіг.

При цьому, відповідно до статті 14-1Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Вказаний кабінет реалізовано у форматі застосунку Резерв+.

Окрім того, у ст. 210 КУпАП міститься примітка, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, виходячи з вищевказаних норм Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку на думку відповідача при складанні адміністративного протоколу та при притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо неявки до облікового органу та не подання своїх облікових даних позивачем, відповідач повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно із ст. 251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Однак, відповідачем не надано до суду достатніх та беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, що позбавляє суд можливості встановити в його діях складу правопорушення.

Суд не бере до уваги твердження відповідача, висловлені в судовому засіданні про можливість складання постанови №2101 від 26.11.2024 про притягнення позивача до відповідальності у зв`язку з невчасним оновленням відомостей про стан його здоров`я що є можливості отримання відстрочки від призову на військову службу через наявність у позивача групи інвалідності.

Так ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Судом встановлено, а відповідачем не заперечувалося, що відомості про наявність у ОСОБА_1 права на відстрочку на підставі п. 2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було отримано ІНФОРМАЦІЯ_2 ще 22 травня 2024 року поштовим зв`язком, але посилаючись на приписи п. 58 постанови КМ України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16 травня 2024 р. № 560 про особисту подачу позивачем заяви на відстрочку, відповідачем дане звернення не було розглянуто. Тобто відповідач дізнався про зміни стану здоров`я позивача ще 22.05.2024. В той же час, обов`язок «особисто повідомити» та «особисто прибути» не є тотожнім у спірних правовідносинах. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача була направлена ним особисто. Також суд не розглядає питання законності надання або відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу на підставі поданої позивачем заяви від 21.05.2024.

Враховуючи ч. 7 ст. 38 КУпАП, де передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

У свою чергу постанову 2101 від 26.11.2024 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності Відповідачем винесено лише 26 листопада 2024 року, що свідчить про пропущення строків ІНФОРМАЦІЯ_2 для накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 7 ст. 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу є підставлю для закриття адміністративного провадження. Тобто закінчення строків для притягнення до адміністративної відповідальності є окремою (додатковою) підставою для закриття адміністративного провадження у справі.

Проте, всупереч вище вказаним нормам законодавства ІНФОРМАЦІЯ_2 Постанову №2101 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП було винесено 26.11.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши подані позивачем докази в їх сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, не була доведена «поза розумним сумнівом», а постанова №2101 від 26.11.2024 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП вищезгаданих порушень, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 38, 210, 245, 247, 251, 280 КУпАП ст.ст. 5-10, 14, 20, 22, 72-79, 139, 205, 211, 229, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування Постанови №2101 від 26.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 за № 2101 від 26.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП закрити за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 14.03.2025 року.

Суддя О.М.Боков