Справа № 420/2445/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2445/24

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М. Дата і місце ухвалення: 20.11.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) стосовно не нарахування та не виплати позивачу збільшеної до 100 000,00 гривень додаткової грошової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01 січня 2023 року по 14 січня 2023 року, 28 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року, а також за період з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 гривень щомісячну додаткову грошову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01 січня 2023 року по 14 січня 2023 року, 28 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року з урахування раніше проведених виплат, а також за період з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходить військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ). З початку повномасштабного вторгнення проходить військову службу в зоні оперативного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та бере безпосередню участь у бойових діях на території Херсонської області. До 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 щомісячно отримував додаткову грошову винагороду, передбачену п.1 Постанови №168, у розмірі 100 000 грн. Однак, починаючи з 01 січня 2023 року позивач одержує додаткову грошову винагороду у зменшеному розмірі 30 000 грн. На звернення до відповідача щодо погашення заборгованості по сплаті додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 гривень за період з 01 січня 2023 року ОСОБА_1 отримав відмову. Бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) стосовно не нарахування та не виплати на його користь збільшеної до 100 000,00 гривень додаткової грошової винагороди у відповідності до пункту першого Постанови №168 за визначені періоди 2023 року позивач вважає протиправною, оскільки він брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується витягами з довідок військової частини НОМЕР_3 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 гривень додаткової грошової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01 січня 2023 року по 14 січня 2023 року, 28 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01 січня 2023 року по 14 січня 2023 року, 28 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року з розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум такої винагороди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 20.11.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що згідно витягу з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 01.01.2023р. №6-98 (гриф) том 1, від 03.08.2023р. №6/98 (гриф) том 2, в період з 01.01.2023р. по 01.12.2024р. солдат ОСОБА_1 у районах ведення воєнних (бойових) дій, визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України, не перебував (перебував поза такими районами) та виконував бойові/спеціальні завдання не пов`язані з безпосереднім вогневим контактом або вогневим ураженням військ країни агресора, а саме: реагування на можливі загрози та подальше ефективне виконання завдань, висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження. А відтак, позивач не набув права на додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою №168, у збільшеному до 100 000,00 грн. розмірі.

Також, апелянт посилається на те, що задовольняючи позов судом першої інстанції необґрунтовано враховано витяги із довідок військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023р. №1871 та від 12.06.2023р. №2/2229, які нібито підтверджують право ОСОБА_1 на отримання додаткової грошової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн. розмірі. Апелянт стверджує, що вказані довідки є незаконно виданими, що підтверджується наказом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 07.07.2024р. №2036-АГ «Про результати службового розслідування». За цим фактом було зареєстроване кримінальне провадження за №0002857 від 21.11.2024р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України.

Посилається апелянт і на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції необґрунтовано застосовано до спірних правовідносин положення Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260. Порядок виплати грошового забезпечення в Державній прикордонній службі України визначається Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення в Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018р. №558. Однак, в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції взагалі відсутнє посилання на положення вказаного спеціального нормативно-правового акту. Крім того, суд здійснив посилання на пункти 1, 2, 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022р. №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168», який діяв в період часу з 24.02.2022р. по 01.08.2022р., тобто поза межами періоду, за який виникли спірні правовідносини.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що в період з 01.01.2023р. по 31.11.2023р. жоден з районів або територіальних громад Херсонської або Миколаївської області, які були б розташовані на правому березі річки Дніпро, не відносено відповідними наказами Головнокомандувача Збройних Сил України до районів ведення бойових дій. Відповідними районами визначаються виключно райони лівобережної частини Херсонської області.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення. Позивач зазначає, що наведені в апеляційній скарзі обґрунтування та докази не було надано до суду першої інстанції незважаючи на те, що ухвалами від 29.01.2024р. та від 06.11.2024р. суд зобов`язував НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) надати належним чином завірені копії бойових розпоряджень, складених за період з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 , рапорту (рапортів) начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовця ОСОБА_1 у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (в тому числі вхідний від 07 червня 2023 року №2337), рапортів, складених начальником НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України за період з 01 червня 2023 року по 01 листопада 2023 року на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях підрозділом Державної прикордонної служби України (у тому числі зведеним) першого ешелону боротьби в операційній зоні угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо ОСОБА_1 . З вказаного слідує, що відповідач самоусунувся від обов`язку доказування в суді першої інстанції, а тому надані ним докази суду апеляційної інстанції слід вважати такими, що подані з порушенням строків їх направлення до суду. Посилається позивач і на те, що наданий суду апелянтом витяг із журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не завірений військовим керівництвом у встановленому законом порядку, на ньому лише проставлено відмітку начальника відділу кадрів С.Лозанова «згідно з оригіналом», повноваження якого на складання таких витягів жодним чином не підтверджено.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05 квітня 2022 року №119-ОС солдата ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з 05 квітня 2022 року зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення, визнано таким, що приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно витягу з довідки військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023р. №1871 солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у період з 01.01.2023р. по 14.01.2023р. та з 28.01.2023р. по 30.04.2023р. брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого еталону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Підставою для видачі вказаної довідки зазначено: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.03.2022р. №323т, бойові розпорядження оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19 листопада 2022 року №29дск, від 26 листопада 2022 року №320дск, від 14 листопада 2023 року №1548 дск, від 22 лютого 2023 №2497дск, від 18 березня 2023 №3024т, від 30 березня 2023 року №3318т, журнал бойових дій від 01.01.2023р. №6/98дск, рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 12.05.2023р. №1915).

Згідно витягу з довідки військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023р. №2/2229 солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у період з 01.05.2023р. по 31.05.2023р. брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого еталону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Підставою для видачі вказаної довідки зазначено: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.03.2022р. №323т, бойові розпорядження оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19 листопада 2022 року №29дск, від 26 листопада 2022 року №320дск, від 14 листопада 2023 року №1548 дск, від 22 лютого 2023 №2497дск, від 18 березня 2023 №3024т, від 30 березня 2023 року №3318т, журнал бойових дій від 01.01.2023р. №6/98дск, рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 07.06.2023р. №2337).

22.08.2023р. адвокат Числовська І.В. звернулася до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з адвокатським запитом щодо надання належним чином завірених копій документів, що стали підставою для видачі ОСОБА_1 витягів із довідок військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023р. №1871 та від 12.06.2023р. №2/2229.

Листом від 04.09.2023р. вих. № 43/4240-23-Вих НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України повідомлено про відсутність підстав для надання копій службово-бойових документів. Бойові розпорядження, журнал бойових дій та бойові донесення, які запитуються, розкривають відомості про планування та здійснення спільних заходів з правоохоронними органами України, Збройними силами України. Зазначено, що в НОМЕР_1 прикордонному загоні ознайомлення з таємними документами проводиться з дотриманням порядку доступу осіб до секретної інформації.

При цьому, відповідачем надано витяги з рапортів начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №43/10760/23-Вн від 06.06.2023р. та №1915 від 12.05.2023р.

26.12.2023р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України із заявою щодо погашення заборгованості по сплаті додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно за всі дні участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, з 01 червня 2023 року по теперішній час.

Листом від 16.01.2024р. вих. №04.2/285-24-Вих НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України повідомлено ОСОБА_1 , що така форма звернення як заява не передбачає можливість викладення у даному виді документа, клопотання щодо нарахування та виплати будь-яких коштів, зокрема додаткових видів грошових винагород військовослужбовцям. Додатково повідомлено, що виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, здійснювалася з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вважаючи протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) стосовно не нарахування та не виплати збільшеної до 100 000,00 гривень додаткової грошової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. за період з 01 січня 2023 року по 14 січня 2023 року, 28 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року, а також за період з 01 червня 2023 року по 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, дійшов висновку, що з наявних в матеріалах справи витягів із довідок військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023р. №1871 і від 12.06.2023р. №2/2229 слідує, що ОСОБА_1 мав право на отримання за періоди з 01 січня 2023 року по 14 січня 2023 року, з 28 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року, з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року додаткової винагороди, передбаченої п.1 Постановою №168, у розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах.

Суд зазначив, що відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у позивача права на отримання збільшеного розміру додаткової грошової винагороди. При цьому, процесуальним законодавством фактично встановлено презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, яка покладає на нього обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів. У даній справі судом вичерпано всі процесуальні механізми для встановлення дійсних, об`єктивних обставин справи та під час офіційного з`ясування обставин справи у спосіб витребування доказів суд сприяв сторонам в реалізації їхніх процесуальних прав, в тому числі й щодо подання доказів. На переконання суду у даному випадку відповідач не спростував презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень в адміністративній справі, а на доводи сторони позивача жодного контраргументу доказового значення надано не було, як і відзиву на позовну заяву. Відповідач не спростував достовірності інформації, зазначеної у поданих позивачем документах.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), тобто в частині задоволення позову ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції у відповідній частині колегія суддів виходить з наступного.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003р. №661-IV.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону №661-IV до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

У відповідності до ч.5 ст.14 Закону №661-IV комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих Указів Кабінет Міністрів України видав постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ №217 від 07.03.2022р., №350 від 22.03.2022р., №400 від 01.04.2022р., №754 від 01.07.2022р., №793 від 07.07.2022р., №1066 від 27.09.2022р., №1146 від 08.10.2022р., №43 від 20.01.2023р., чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою №793 від 07.07.2022р. - застосовується з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції постанови КМ №43 від 20.01.2023р.) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

На виконання пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та з метою визначення порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36 затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Порядок №36), який набув чинності 01.02.2023р. та діяв до 05.09.2023р.

Так, відповідно до п.2 Порядку №36, на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;

у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;

із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) у розмірі, збільшеному до 50 000 гривень, у порядку, визначеному абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Згідно пункту 3 Порядку №36 до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Пунктом 4 Порядку №36 передбачено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Згідно пунктів 5-6 Порядку №36, облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах та виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктами 1, 2 пункту 2 цих Порядку та умов, та підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється штабами військових частин.

Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені (прикомандировані) військовослужбовці, щомісяця до 5 числа інформують органи Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.

Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 7 Порядку №36, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

Отже, виплата відрядженому військовослужбовцю додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168, здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження військовою частиною (установою), до якої відряджений військовослужбовець, безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах та повідомлення нею про це у встановленому порядку військової частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовця.

Умовами виплати на період воєнного стану військовослужбовцям, у т.ч. Держприкордонслужби, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р., у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є:

безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії,

перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених цих заходів.

При цьому, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, що дає підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн., здійснюється на підставі відповідних документів, що передбачені вищенаведеними нормативно-правовими актами, тобто: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах.

Як вже встановлено колегією суддів з 05.04.2022р. ОСОБА_1 проходить військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).

Згідно витягів з довідок військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023р. №1871 та від 12.06.2023р. №2/2229 солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 у період з 01.01.2023р. по 14.01.2023р., з 28.01.2023р. по 30.04.2023р. та з 01.05.2023р. по 31.05.2023р. брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого еталону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Підставою для видачі вказаних довідок зазначено: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.03.2022р. №323т, бойові розпорядження оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19 листопада 2022 року №29дск, від 26 листопада 2022 року №320дск, від 14 листопада 2023 року №1548 дск, від 22 лютого 2023 №2497дск, від 18 березня 2023 №3024т, від 30 березня 2023 року №3318т, журнал бойових дій від 01.01.2023р. №6/98дск, рапорт начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вх. від 12.05.2023р. №1915, вх. від 07.06.2023р. №2337).

В свою чергу, доказів перебування позивача у спірні періоди у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 , на підставі довідок якої позивач просить нарахувати йому збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду, матеріали справи не містять.

Відповідач категорично заперечує відрядження ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 чи перебування позивача у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 .

При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, незважаючи на те, що вказані витяги з довідок військової частини НОМЕР_3 були єдиним доказом наявності у позивача права на отримання додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі.

Колегія суддів зазначає, що у період з 01 січня 2023 року по 30 листопада 2023 року воєнні (бойові) дії в Херсонському районі Херсонській області велися лише на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, що вбачається з наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» за №26 від 02.02.2023р. (із внесеними змінами на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України №35 від 14.02.2023р. та №67 від 17.03.2023р.), №52 від 01.03.2023р. (із внесеними змінами на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №68 від 17.03.2023р.), №89 від 01.04.2023р., №111 від 01.05.2023р., №147 від 01.06.2023р., №183 від 01.07.2023р., №210 від 01.08.2023р., №247 від 01.09.2023р., №273 від 01.10.2023р., №301 від 01.11.2023р. та №341 від 01.12.2023р.

Як вбачається з наданого апелянтом витягу з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022р. №6/98-ДСК том 2, від 01.01.2023р. №6/98-ДСК том 1 та від 08.08.2023р. №6/98-ДСК том 2:

- в період з 01.12.2022р. по 31.12.2023р. та з 28.01.2023р. по 16.02.2023р. - відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 27.11.2022р. №36-Р-ДСК, солдат ОСОБА_1 зі штатною зброєю, реагував на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань. Висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження - ділянка застосування с.Комишани Херсонської області;

- в період з 15.01.2023р. по 27.01.2023р. - відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 12.02.2023р. №18-ВВ, солдат ОСОБА_1 перебував у відпустці в м.Івано-Франківськ;

- в період з 17.02.2023р. по 05.06.2023р. - відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 16.02.2023р. №63-Р-ДСК, солдат ОСОБА_1 зі штатною зброєю здійснював діяльність щодо недопущення діяльності ДРГ противника, розгортання цілодобової комплексної системи спостереження, взяття під вогневий контроль шляхів переміщення противника за завчасного виявлення ознак підготовки до наступальних дій - ділянка застосування с.Комишани Херсонської області.

Таким чином, позивач перебував поза районами ведення воєнних (бойових) дій на правому березі річки Дніпро, зокрема, в н.п. Комишани, та виконував бойові/спеціальні завдання, не пов`язані із безпосереднім вогневим контактом або вогневим ураженням військ країни агресора, а саме: реагування на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань, висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження.

Викладене спростовує відомості витягів з довідок військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023р. №1871 та від 12.06.2023р. №2/2229, відповідно до яких солдат ОСОБА_1 у спірні періоди брав безпосередню участь у бойових діях, про які йдеться у спірних довідках.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи не містять доказів перебування позивача у відрядженні або підпорядкуванні військової частини НОМЕР_5 , тому, на думку колегії суддів, відсутні належні та допустимі докази вважати надані позивачем витяги з довідок в/ч НОМЕР_3 тими документами, які в силу Порядку №36 є підставою для отримання позивачем збільшеної до 100 000 грн. додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168.

У контексті вказаного слід відмітити, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які, у розумінні названого акту Уряду, означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин відповідними документами.

Слушними також є і доводи апелянта, що надані позивачем витяги, на підставі яких позивач вважає, що набув право на отримання збільшеної грошової винагороди, не містять ані підпису ані печатки.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у періоди з 01.01.2023р. по 31.05.2023р. матеріали справи не містять.

Додатково, колегія суддів враховує, що 21.11.2024р. в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0002857 від 21.11.2024р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України, що виразилось у тому, що військові службові особи ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » видали від імені ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (військової частини НОМЕР_3 ) довідки про участь військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) у бойових діях у складі ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в т.ч. від 16.05.2023р. №1871 та від 12.06.2023р. №2/2229, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді безпідставної виплати зазначеним у довідках військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн. розмірі.

Оскільки підставою позову є не нарахування відповідачем на користь позивача додаткової винагороди на підставі наданих позивачем у якості додатків до позову довідок військової частини НОМЕР_3 , які не є належними доказами на підтвердження наявності права на отримання такої допомоги, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, що призвело до невірного вирішення справи та безпідставного задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 стверджує, що на підставі положень ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції повинен не враховувати при вирішенні спору докази, які не надавалися відповідачем до суду першої інстанції.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи позивача, оскільки як на єдиний доказ наявності у позивача права на отримання додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі суд першої інстанції здійснив посилання на надані позивачем витяги з довідок військової частини НОМЕР_3 не врахувавши, при цьому, що ОСОБА_1 проходив службу у спірний період у НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та не був відряджений до військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції допущено не повне з`ясування обставин справи та не правильне застосування норм матеріального права, тому, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду від 20.11.2024р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 квітня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук