Справа № 260/220/25
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2025 року м. Ужгород№ 260/220/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департамента патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, Київська область, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департамента патрульної поліції, в якому просить:

1) визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо внесення інформації в інформаційну базу Національної поліції та МВС, а саме: з інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», інформації про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами;

2) зобов`язати Департамент патрульної поліції внести зміни/видалення інформації в інформаційних базах Національної поліції та МВС, а саме: з інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», інформації про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Ужгородського міськрайонного суду (справа № 308/6581/23) від 18 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 отримав рекомендованим листом з управління патрульної поліції в Закарпатській області повідомлення про позбавлення його права керування транспортними засобами, в якому рекомендовано з`явитися до них 02.01.2024 о 15:00 год для здачі посвідчення водія. Вказує, що позивач не знав про те, що він постановою суду позбавлений права керування транспортними засобами на строк 1 рік, оскільки така йому судом не оголошувалась і не вручалась. Крім того статтею 303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Натомість постанова Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2023 відносно ОСОБА_1 набрала законної сили 28.05.2023, строк пред`явлення її до виконання становить 3 місяці і такий закінчився 28.08.2023. Разом з тим, 11.12.2023 управлінням патрульної поліції в Закарпатській області прийнято постанову до виконання про позбавлення ОСОБА_1 водійського посвідчення строком на 1 рік, а 14.12.2023 ними внесено відомості до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, тобто з грубим порушенням строків, встановленим законом. Такі дії відповідача, на переконання позивача, є протиправними.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

18 лютого 2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого щодо задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 року у справі № 308/6581/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції отримано 11.12.2023 року. На виконання Наказу МВС від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» інформація про позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 протягом трьох робочих днів з дати надходження до підрозділу адміністративної практики постанови Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2023 р. у справі № 308/6581/23 внесена до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». Також працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції надіслано лист на адресу гр. ОСОБА_1 , про необхідність з`явитись до управління 02.01.2024 року для здачі посвідчення водія відповідної категорії у зв`язку з набранням законної сили рішення Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/6581/23. Крім цього звертає увагу суду, що припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у межах КУпАП можливе лише за наявності обставин, зазначених у п. 5 (видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення), 6 (скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність) і 9 (смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі) ст. 247 цього Кодексу, при наявності яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання (ст. 302). У зв`язку з наведеним просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 у справі № 308/6581/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Супровідним листом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надіслано постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 у справі № 308/6581/23 для відома та виконання на адресу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, яке отримане останнім 11 грудня 2023 року вх.№13572.

Сторонами не заперечується, що Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області внесено до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 рік, про що повідомлено позивача та рекомендовано йому з`явитися для здачі посвідчення водія.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо внесення до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформації про позбавлення позивача права керування транспортними засобами, такий звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне./

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення закріплені у статті 25 цього Закону.

Згідно названої правової норми поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом.

Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: 1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; 2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; 3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; 4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.

Поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень.

Діяльність поліції, пов`язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцію України, Законом України «Про захист персональних даних», іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України №580-VIII поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Основні завдання, призначення, суб`єктів та структуру інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також умови її функціонування визначає Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 серпня 2017 року №676, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2017 року за №1059/30927 (далі - Положення №676).

Інформаційно-комунікаційна система Інформаційний портал Національної поліції України (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є функціональною підсистемою єдиної інформаційної системи МВС (далі - ЄІС МВС).

Згідно пункту 3 Розділу 3 Положення №676 бази даних поліції, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції, містять відомості, зокрема, стосовно: повідомлень про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, що надійшли технічними каналами зв`язку; інформації, отриманої з фото- і відеотехніки, відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію»; щодобових переліків та складу нарядів поліції та слідчо-оперативних груп, що заступають на чергування; завдань та орієнтувань, що доводились до нарядів поліції для реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події; звітування нарядів поліції за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, виявлення додаткових обставин на місці пригоди; пересувань нарядів поліції, які отримані із планшетних комп`ютерів (мобільних терміналів) та засобами GPS.

Поліція може створювати інші бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції, відповідно до статті 25 Закону України «Про Національну поліцію».

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 у справі № 308/6581/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Вказана постанова набрала законної сили 28.05.2023.

Відповідно до статті 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 Розділу XII «Вилучення посвідчення водія і позбавлення права керувати транспортними засобами» Наказу МВС від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція) передбачено, що інформація про позбавлення права керування транспортним засобом протягом трьох робочих днів з дати надходження до підрозділів адміністративної практики постанови суду, згідно з якою особу позбавлено права керування транспортним засобом, вноситься до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та яка засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС вноситься до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Пунктом 12 Розділу XII Інструкції встановлено, що у разі надходження постанови суду про позбавлення особи права керування транспортним засобом, якщо посвідчення водія, виготовлене на бланку, не вилучено, уповноважена особа відповідного підрозділу поліції у триденний строк надсилає за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про позбавлення її права керування, у якому зазначає реквізити винесеної судом постанови, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу поліції у визначений строк для здавання посвідчення водія, виготовленого на бланку.

Як вже встановлено судом, супровідним листом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надіслано постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 у справі № 308/6581/23 для відома та виконання на адресу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, яке отримане останнім 11 грудня 2023 року вх.№13572.

Враховуючи вищевикладене, на виконання Інструкції відповідачем внесено інформацію про позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 протягом трьох робочих днів з дати надходження до підрозділу адміністративної практики постанови Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2023 р. у справі № 308/6581/23 до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Суд вказує, що статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частиною 7 вказаної статті визначено, що судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції») говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Аналізуючи вищевказані положення, суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не мав іншого правомірного варіанту дій, крім як виконання судового рішення, яке набрало законної сили та надійшло на його адресу для виконання, шляхом внесення інформації про позбавлення права позивача керування транспортним засобом до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України»

Крім того, з матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції надіслано лист на адресу гр. ОСОБА_1 , про необхідність з`явитись в УПП ДПП 02.01.2024 року для здачі посвідчення водія відповідної категорії у зв`язку з набранням законної сили рішення Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/6581/23 відповідно до п. 12 Розділу XII Інструкції.

З огляду на наведене, в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, то суд вказує наступне.

Як вбачається з Єдиного Державного реєстру судових рішень у межах справи про адміністративні правопорушення №308/6581/23 представником Жівчака В.В. неодноразово подавалися клопотання про визнання постанови від 18.05.2023 такою, що не підлягає виконанню. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було вирішено такі клопотання та постановами від 05.02.2024, 04.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Мельника П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання такою, що не підлягає виконанню постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2023 року у справі № 308/6581/23.

Таким чином, суд звертає увагу, що в межах даної адміністративної справи суд не може надавати оцінку правомірності звернення до виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2023 року у справі № 308/6581/23, таку оцінку вже було надано Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №308/6581/23.

Щодо посилань позивача на порушення вимог Закону України «Про захист персональних даних», суд вказує таке.

Відповідно до Розділу XV Інструкції матеріали про адміністративні правопорушення, оформлені поліцейськими, у тому числі тимчасово вилучене посвідчення водія (у разі його вилучення), протягом однієї доби надсилаються до підрозділів адміністративної практики для подальшої їх реєстрації, опрацювання, внесення інформації до автоматизованого обліку, зберігання або надсилання до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення.

Внесення інформації до автоматизованого обліку здійснюється протягом трьох днів з дати отримання матеріалів про адміністративні правопорушення підрозділами адміністративної практики.

Після внесення відповідної інформації до автоматизованого обліку матеріали про адміністративні правопорушення надсилаються до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення, в десятиденний строк з дати отримання таких матеріалів підрозділами адміністративної практики.

Згідно п. 3. Розділу І наказу МВС від 13.03.2023 № 160 «Про затвердження Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» метою ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП є автоматизація процесів обробки органами (підрозділами) поліції інформації про адміністративні правопорушення та осіб, які їх вчинили, здійснення перевірки особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, на наявність (відсутність) даних про повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке на особу було накладено адміністративне стягнення, аналізу стану застосування законодавства України про адміністративні правопорушення органами (підрозділами) поліції та формування статистичної звітності.

Згідно п. 1 Розділу ІІ зазначеного наказу - формування (наповнення) та ведення (підтримка в актуальному стані) інформаційних ресурсів ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП здійснюються уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) поліції державною мовою, а для відомостей про особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, види яких визначені відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення, що належать до сфери діяльності поліції, іноземною мовою (за потреби), за допомогою технічних і програмних засобів системи ІПНП на підставі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов у справах про адміністративні правопорушення, тимчасових дозволів на право керування транспортними засобами, протоколів про адміністративне затримання, складених (винесених) уповноваженими посадовими особами органу (підрозділу) поліції.

П. 2 наказу МВС від 13.03.2023 № 160 встановлено, що інформаційними ресурсами ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП є інформація, що отримана в межах компетенції органами (підрозділами) поліції, про вчинені адміністративні правопорушення та осіб, які їх вчинили, відповідно до кодів, що містяться в системі ІПНП, а саме про: загальні дані про адміністративне правопорушення (найменування органу Національної поліції України, серія, номер, дата складання адміністративного протоколу (винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення), номер та дата реєстрації заяви про адміністративне правопорушення, орган (підрозділ), яким складено адміністративний протокол (винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення), тощо); відомості про адміністративне правопорушення (фабула, дата, час та місце вчиненого адміністративного правопорушення, кваліфікація адміністративного правопорушення, у якому стані вчинено адміністративне правопорушення, тощо); відомості про порушення правил дорожнього руху (пункт правил дорожнього руху, номерний знак, місце реєстрації, марка, модель, колір транспортного засобу, вид, категорія, серія, номер, документа, дата вилучення та повернення посвідчення водія, серія та номер тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, тощо); відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), дата народження (число, місяць, рік), місце проживання (перебування), документ, що посвідчує особу, тощо); результат розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення або непритягнення особи до адміністративної відповідальності; результат розгляду скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення органу (підрозділу) поліції.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про Національну поліцію» діяльність поліції, пов`язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцією України, Законом України «Про захист персональних даних», іншими законами України.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» підставами для обробки персональних даних є необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом.

Отже, згода такого суб`єкта персональних даних на їх обробку не потрібна.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі:

1) закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом;

2) припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом;

3) видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого;

4) набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Аналізуючи вищенаведені положення, суд не вбачає в діях відповідача порушень вимог Закону України «Про захист персональних даних».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів через вчинення відповідачем окремих дій чи прийняття відповідних рішень.

Натомість, Департамент патрульної поліції під час внесення до інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України відносно позивача інформації про позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, діяв в межах своїх повноважень та такі дії не призвела до порушення прав позивача.

Відповідно до положення статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено у частині першій статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін на підтвердження своїх правових позицій, суд доходить переконання, що вимоги позивача не знаходять належного правового обґрунтування та спростовуються наявними у справі доказами, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департамента патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, Київська область, 03048, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМ.М. Луцович