Справа № 640/16847/19
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Справа№640/16847/19

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо невнесення до інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого органу даних про відсутність у платника податків ОСОБА_1 податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві внести до інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого органу даних про відсутність у платника податків ОСОБА_1 податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 року по справі № 826/3293/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 року, скасовано податкову вимогу ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві № 96-17 від 25.01.2017 року щодо нарахування позивачу транспортного податку, проте відповідач протиправно не вніс до інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого даних про відсутність у платника податків податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб.

Вважає таку бездіяльність протиправною та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Головне управління ДФС у м. Києві з позовом не погодилось та надало відзив на позовну заяву зі змісту якого просило відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свою позицію тим, що на виконання вимог п. 267.6.1, п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу ДІЛ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві було проведено обчислення транспортного податку за 2016 рік та 29.06.2016 року сформовані податкові повідомлення-рішення № 79432-13 на суму 25 000,00 грн та № 79433-13 на суму 25 000,00 грн, які були направлені листом з повідомленням про вручення на адресу реєстрації платника та отримані особисто під підпис 13.08.2016 року.

Вказує, що скасування податкової вимоги від 25.01.2017 року № 96-17, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 року по справі № 826/3293/17, не має наслідком припинення у позивача обов`язку щодо сплати податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 року № 79432-13 та № 79433-13, а отже зазначені повідомлення-рішення є чинними на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 року по справі № 826/3293/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року (суддя Каракашьян С.К.) позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року (суддя Каракашьян С.К.) відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копії та докази.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19/474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу № 640/16847/19.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 640/16847/19 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Крилової М.М..

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 640/16847/19, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, замінено відповідача у справі № 640/16847/19 - Головне управління ДФС у м. Києві- на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України ().

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 року по справі № 826/3293/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 року, визнано протиправною та скасовано Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3; ідентифікаційний код 39479227) від 25 січня 2017 року №96-17.

25 лютого 2019 року позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою в якій просила внести відповідні зміни у облікову систему, а саме, внести інформацію про відсутність заборгованості перед бюджетом про транспортному податку та відмінити рішення № 5 від 25.01.2017 про опис майна у податкову заставу та припинити податкову заставу у відповідності до п. 93.1.4. Податкового кодексу України.

Листом від 19.03.2019 року № 36746/6/26-15-17-03-18 відповідач повідомив позивача, що станом на 15.03.2019 у платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 50 000,00 грн по транспортному податку з фізичних осіб, який виник на підставі несплати податкових повідомлень-рішень від 29.06.2016 року № 79432-13 та № 79433-13. Також вказує, що у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 року у справі № 826/3293/17 зазначено, що скасування податкової вимоги від 25.01.2017 року № 96-17 не має наслідком припинення у ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 29.06.2016 року № 79432-13 та № 79433-13.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, щодо не внесення до інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого органу даних про відсутність у платника податків ОСОБА_1 податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин та подання позовної заяви).

10 червня 2016 року набрав чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від № 422 (далі - Порядок № 422).

Відповідно до пункту 2 Розділу I Порядку № 422 інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Згідно з пунктом 3 Розділу I Порядку № 422, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Пунктом 4 Розділу I означеного Порядку встановлено, що відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. За змістом пункту 2 Глави 1 Розділу II Порядку № 422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Пунктом 1 Глави 1 Розділу III Порядку № 422 передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Тобто, у картках особових рахунків відображається повна хронологія нарахувань податкових зобов`язань, їх сплата тощо.

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямками роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямками роботи готується коригуючий документ, з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

При цьому, відповідно до змісту пункту 5 розділу I Порядку № 422, у разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Таким чином, аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що відповідач має можливість здійснювати відповідні коригування облікових показників ІКП у ручному режимі у разі необхідності.

Судом встановлено, що Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 року по справі № 826/3293/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 року, визнано протиправною та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3; ідентифікаційний код 39479227) від 25 січня 2017 року №96-17.

При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог суд виходив з того, що відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 суми податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб, зокрема відповідного податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання доказів його вручення позивачу, інтегровану картку з податку та враховуючи відсутність у справі доказів на підтвердження наявності у позивача податкового боргу із транспортного податку у розмірі 50 000,00 грн., суд дійшов до висновку про безпідставність прийняття відповідачем оскаржуваної податкової вимоги та необхідність її скасування.

При цьому, у мотивувальній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва суд вказав наступне:

«… У той же час доводи позивача про безпідставність визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання із транспортного податку, не підлягають оцінці судом, тому що визначення позивачу суми грошового зобов`язання з транспортного податку не є предметом спірних правовідносин та не підтверджується доказами.

При цьому суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права оскаржити у встановленому порядку рішення ДПІ у Дарницькому районі про визначення суми грошового зобов`язання з транспортного податку в разі існування такого …»

Шостий апеляційний адміністративний суд, ухвалюючи постанову про залишення без задоволення апеляційну скаргу ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 01.11.2018 року дійшов наступного висновку:

«… Також колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з пп. «а» пп. 267.8.1 п. 267 ст. 268 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відтак, саме по собі складення податкового повідомлення-рішення не є достатньою підставою для висновку про виникнення у ОСОБА_1 податкового зобов`язання.

На підтвердження вручення позивачу податкових повідомлень-рішень від 29 червня 2016 року № 79432-13 та № 79433-13 відповідач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення позивачу поштового відправлення 13 серпня 2016 року. Письмових доказів, які б підтверджували факт вручення ОСОБА_1 13 серпня 2016 року саме вказаних податкових повідомлень-рішень - відповідач не надав …

… Також колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для скасування податкової вимоги від 25 січня 2017 року № 96-17 судом першої інстанції була не відсутність податкового боргу у позивача, а саме ненадання відповідачем доказів виникнення заборгованості.

Скасування податкової вимоги від 25 січня 2017 року № 96-17 не має наслідком припинення у ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 29 червня 2016 року № 79432-13 та № 79433-13, у разі їх направлення платнику податків у встановленому законом порядку …»

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 року по справі № 826/3293/17 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 року визнано протиправним та скасовано вимогу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві від 25 січня 2017 року №96-17 у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів, які б підтверджували наявність у позивача суми податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб, зокрема відповідного податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання доказів його вручення позивачу, інтегровану картку з податку.

Разом з цим, було роз`яснено позивачу, що вона не позбавлена права оскаржити у встановленому порядку рішення ДПІ у Дарницькому районі про визначення суми грошового зобов`язання з транспортного податку в разі існування такого.

Крім того, колегією суддів у постанові вказано, що скасування податкової вимоги від 25 січня 2017 року № 96-17 не має наслідком припинення у ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 29 червня 2016 року № 79432-13 та № 79433-13, у разі їх направлення платнику податків у встановленому законом порядку.

З інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , наданою відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, судом встановлено, що станом на 31.10.2019 року за позивачем обліковується податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб (18011001) у розмірі 50 000,0 грн, який виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань на підставі податкових повідомлень-рішень від 29 червня 2016 року № 79432-13 та № 79433-13.

Відповідно до п. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Враховуючи те, що вимогу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві від 25 січня 2017 року №96-17 було визнано судом протиправною та скасовано у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження наявності у позивача податкового боргу із транспортного податку у розмірі 50 000,00 грн, при цьому нарахування податкового боргу по транспортному податку відбулось на підставі податкових повідомлень-рішень від 29 червня 2016 року № 79432-13 та № 79433-13, які у адміністративному або у судовому порядку оскаржені не були, протиправними не визнавались, позивачем не було самостійно погашено суму податкового боргу, суд дійшов висновку, що у податкового органу відсутні законні підстави для внесення до інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючого органу даних про відсутність у платника податків ОСОБА_1 податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова