Справа № 440/1638/25
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/1638/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просила ( з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області "Про призначення пенсії" №92 від 05.02.2025, прийняте у формі розпорядження щодо призначення пенсії, в частині не зарахування всього стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання, - всього 30 років 1 місяць 18 днів та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати весь стаж ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання - всього 30 років 1 місяць 18 днів та провести ОСОБА_1 з 20 грудня 2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що наказом голови Окрябрського районного суду м. Полтави від 19.12.2024 №33/с.с ОСОБА_1 , суддю Октябрського районного суду м. Полтави відраховано зі штату Октябрського районного суду м. Полтави 19.12.2024 у зв`язку зі звільненням у відставку. ОСОБА_2 22.01.2025 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області №92 від 05.02.2025 ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання в розмірі 58% суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, позивач стверджує, що ГУ ПФУ в Полтавській області неправильно визначено загальний процент щомісячного грошового утримання судді у відставці 58% від суддівської винагороди замість 70%, оскільки вона має стаж роботи на посаді судді 30 років 1 місяць 18 днів, а тому розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен складати 70%.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

21 лютого 2025 року позивач усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1638/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

13 березня 2025 року до суду від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив у якому відповідач зазначає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислено відповідно до статті 142 Закону 1402 в розмірі 58% від суддівської винагороди 110985,60 грн. згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 24.12.2024 №02/4536/24-вих, з урахуванням загального стажу, зарахованого по 19.12.2024, тривалістю 34 роки 5 місяців 2 дні, з них стажу роботи на посаді судді, 24 роки 7 місяців 17 днів. Розмір 64371,65 грн. До стажу роботи на посаді судді, обчисленого відповідно до вимог статті 137 Закону 1402, зараховано періоди роботи з 04.05.2000 по 19.12.2024 (суддя, заступник голови Октябрського районного суду м. Полтави). Періоди роботи на посадах судді зараховано у повному обсязі, щомісячне довічне грошове утримання обчислено згідно з вимогами законодавства. Зарахування будь-яких інших періодів, у тому числі періоду навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1991 по 29.06.1996, роботу стажистом судді Київського районного суду м. Полтави з 02.08.1996 по 03.05.2000, до стажу роботи на посаді судді, на підставі якого визначається відсоток розрахунку довічного грошового утримання від заробітку, чинним законодавством не передбачено.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Рішенням Вищої ради правосуддя №3695/0/15-24 від 19.12.2024 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Октябрського районного суду м. Полтави у зв`язку з поданням заяви про відставку" ОСОБА_1 звільнено з посади судді Октябрського районного суду міста Полтави у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У цьому рішенні Вищої ради правосуддя №3695/0/15-24 від 19.12.2024 зазначено, що ОСОБА_1 , Указом Президента України від 30 березня 2000 року №551/2000 призначений на посаду судді Октябрського районного суду міста Полтави строком на п`ять років, постановою Верховної Ради України від 23 вересня 2004 року №2039-ІV обраний суддею цього суду безстроково. Постановою Верховної Ради України від 7 квітня 2005 року №2534-VІІ обрана на посаду судді цього суду безстроково.

За результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення: відповідного стажу для звільнення судді ОСОБА_1 у відставку, а саме: паспорта громадянина України, актів про обрання, призначення на посаду судді, диплома про вищу освіту, трудової книжки, встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаду судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню: стаж роботи безпосередньо на посаді судді з 30 березня 2000 року по 19 грудня 2024 року - 24 роки 8 місяців 19 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 29 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки. Загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку, становить 30 років 1 місяць 18 днів.

22.01.2025 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою за призначення/перерахунком пенсії, у якій просила призначити довічне грошове утримання судді у відставці та з пакетом документів, перелік яких зазначено у розписці-повідомленні від 22.01.2025. Зокрема, до заяви позивачем було додано такі документи: паспорт громадянина України; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади, трудову книжку, диплом про навчання, свідоцтво про шлюб.

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 . ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення №92 від 05.02.2025, яким з 20.12.2024 ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 58% суддівської винагороди судді, з урахуванням страхового стажу (повний) 34 років 5 місяців 2 дні, у тому числі, судді - 24 роки 7 місяців 17 днів.

Позивач не погодилася з рішенням №92 від 05.02.2025 "Про призначення пенсії" в частині розрахунку стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання, вважаючи, що стаж роботи на посаді судді складає 30 років 1 місяць 18 днів, а також в частині проведення обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вважаючи, що має право на 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України визначено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод .

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02 червня 2016 року визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02 червня 2016 року (надалі - Закон №1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

За приписами частини 1 статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12 липня 2018 року №2509-VIII статтю 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Закон не зазначає, що ця робота має обов`язково передувати призначенню на посаді судді.

При цьому абзацом 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402-VIII від 02 червня 2016 року "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Пунктом 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому при обчисленні стажу, який дає право на відставку окремо слід застосовувати положення частини першої статті 137 зазначеного закону, положення частини другої цієї статті, як стаж, який зараховується додатково.

З аналізу наведених норм вбачається, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 9901/302/19.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 зазначено, що частину другу статті 137 Закону про судоустрій 2016 року потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Частиною 1 статті 7 Закону № 2862-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) було передбачено, що право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Водночас, частиною 3 статті 127 Конституцій України (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) встановлено, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи у галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Тобто на час зайняття посади судді районного суду позивачем частиною 3 статті 127 Конституцій України вимагався мінімальний стаж роботи у галузі права не менш як три роки.

За приписами стаття 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Частинами 3, 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Зважаючи на викладене вище, у спірному випадку при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягає застосуванню частина 3 статті 127 Конституцій України, яка була чинною на день призначення позивача на посаду судді, та якою вимагався мінімальний стаж роботи у галузі права не менш як три роки, зважаючи на те, що стаття 7 Закону України від 15.12.1992 №2862-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) суперечила частині 3 статті 127 Конституцій України (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді). При цьому, Закон України від 15.12.1992 №2862-ХІІ був прийнятий 15.12.1992 та набрав чинності 10.02.1993, тоді як Конституція України прийнята 28.06.1996, тобто пізніше за Закон України від 15.12.1992 №2862-ХІІ.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає позивачу право для призначення на посаду судді 3 роки, підлягає зарахуванню до стажу роботи судді ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до пункту 11 розділу ХІІ "Перехідні положення" Закону України від 7 липня 2010 року №2453-МШ "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді , призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства. що діяло на день набрання чинності цим Законом.

ОСОБА_1 вперше призначена на посаду судді у березні 2000 року під час дії Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/1995, згодом була прийнята постанова Кабінету міністрів України від 03 вересня 2005 року №865, зазначені нормативні акти в сукупності безперервно діяли 16 років і тривалий час давали ОСОБА_1 право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 у період з 1 вересня 1991 року по 29 червня 1996 року була студенткою денного факультету Української юридичної академії. Отже, зарахуванню до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 29 днів.

Зважаючи на викладене вище, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді в загальному розмірі складає 30 років 1 місяць 18 днів ( 24 роки 8місяців 19 днів + 3 роки + 2 роки 4 місяці 29 днів), що дає позивачу право на обрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 20.12.2024 в розмірі 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків за 20 років + (2%*10 років, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді), тоді як у спірному рішенні такий обрахунок здійснено в розмірі 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, чим порушено право позивача на належне щомісячне грошове утримання судді у відставці.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області "Про призначення пенсії" №92 від 05.02.2025, в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання: половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 29 днів; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки, та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 58 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, замість 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, прийняте відповідачем ГУ ПФУ в Полтавській області не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області "Про призначення пенсії" №92 від 05.02.2025, в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання: половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 29 днів; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки, та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 58 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботи на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання: стаж роботи безпосередньо на посаді судді - 24 роки 8 місяців 19 днів; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 29 днів; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки, всього 30 років 1 місяць 18 днів та провести ОСОБА_1 з 20 грудня 2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул.Гоголя,34, м. Полтава, 36014), про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області "Про призначення пенсії" №92 від 05.02.2025, в частині не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання: половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 29 днів; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки, та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 58 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботи на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання: стаж роботи безпосередньо на посаді судді - 24 роки 8 місяців 19 днів; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 29 днів; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки, всього 30 років 1 місяць 18 днів та провести ОСОБА_1 з 20 грудня 2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко