Справа № 130зп-25/160
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
03 квітня 2025 р.Справа № 130зп-25/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
01.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій він просить:
- забезпечити адміністративний позов про визнання протиправним та нечинним рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 43 сесії VIII скликання від 27.03.2025 «Про звільнення заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області» шляхом зупинення його дії до набрання чинності рішенням суду;
- заборонити вчинення будь-яких дій, спрямованих на заміщення посади ОСОБА_1 або прийняття іншої особи на цю посаду;
- забезпечити можливість виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків на час розгляду справи.
Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має намір оскаржити в судовому порядку рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 43 сесії VIII скликання від 27.03.2025, яким його протиправно, з порушенням процедури та безпідставно, на думку заявника, звільнено з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, завдати значної шкоди заявнику, ускладнити належний захист його прав та інтересів. У разі задоволення позовних вимог заявнику доведеться докласти значних зусиль і витрат для поновлення його прав після звільнення та зайняття посади іншою особою.
Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною четвертою статті 150 КАС України передбачено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.
Суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтовував необхідність застосування таких заходів тим, що оскаржуване рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 43 сесії VIII скликання від 27.03.2025 № 784-43/VIII «Про звільнення заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області», на його думку, прийнято протиправно, без передбачених законом підстав і з порушенням процедури, а тому підлягає скасуванню.
Очевидна протиправність прийнятого стосовно заявника рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування (прийнято неповноважним органом, з перевищенням наданих повноважень тощо).
Рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 27.03.2025 № 784-43/VIII, яким ОСОБА_1 з 27.03.2025 звільнено з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Миколаївської сільської ради, містить посилання на п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якого виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск.

Заявник посилається на очевидність ознак протиправності такого рішення, тобто на обставини, якими мають обґрунтовуватися позовні вимоги, та наявність яких має встановлюватися судом під час розгляду адміністративної справи, та ухвалення рішення по суті заявлених позовних вимог.

Суд зазначає, що факт протиправності оскаржуваного рішення потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.

До заяви про забезпечення позову додано текст оскаржуваного рішення, копії паспорта і картки платника податків заявника, докази на підтвердження повноважень представника заявника.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на заміщення посади ОСОБА_1 або прийняття іншої особи на цю посаду, забезпечення можливості виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків на час розгляду справи за його позовом, оскільки наведені в заяві доводи ґрунтуються на припущеннях та переконаннях заявника, а доказів на підтвердження настання негативних наслідків заявник не надав.

За визначенням, наведеним у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі № 800/521/17, позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.

З огляду на визначений заявником предмет позову, характер спірних правовідносин, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд вважає, що доводи заявника, якими обґрунтовано заяву про забезпечення позову, не можуть бути підставою для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду у строки, визначені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Рянська