Справа № 200/7379/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року справа №200/7379/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 р. у справі № 200/7379/24 (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997 та перерахувати розмір її пенсії з 09.09.2024 враховуючи зазначені періоди.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії за віком від 09.09.2024 №17904 та вирішити питання про зарахування до страхового стажу позивача, згідно записів копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.08.1991, наступних періодів роботи: з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997, з дати подання заяви про призначення пенсії за віком, а саме з 09.09.2024, з урахуванням висновків суду. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи згідно із копією трудової книжки від 26.08.1991 серії НОМЕР_1 з 21.08.1991 по 31.08.1992, з 08.07.1994 по 19.09.1997, оскільки вищезазначена трудова книжка надана заявником з порушенням вимог абзацу другого пункту 1.1 розділу I Порядку 22-1, а саме не з оригіналу документу. До страхового стажу зараховано періоди роботи згідно із реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та призначено дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV з 08.09.2024.

Головне управління не має можливості перевірити достовірність інформації наведеної в довідці, оскільки архіви підприємства, що їх видало знаходяться на території непідконтрольній українській владі, а саме у м.Маріуполі (Маріупольський район), яке з 05.03.2022 внесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 09.09.2024 про призначення пенсії.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.10.2024 №60 ОСОБА_1 призначено пенсію.

З розрахунку форми РС-право вбачається, що страховий стаж позивача становить 28 років 7 місяців 10 днів, до страхового стажу зараховані періоди з 01.09.1992 по 05.07.1994, з 20.09.1997 по 19.09.2000, з 21.09.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 26.07.2016 та з 27.07.2016 по 30.06.2024.

До матеріалів справи надано копію трудової книжки позивача від 26.08.1991 серії НОМЕР_1 , відповідно до якої позивач у спірні періоди: з 21.08.1991 по 31.08.1992 працювала санітаркою в стоматологічному відділенні, з 08.07.1994, зокрема, по 19.09.1997 працювала медсестрою.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22.

Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи згідно із копією трудової книжки від 26.08.1991 серії НОМЕР_1 з 21.08.1991 по 31.08.1992, з 08.07.1994 по 19.09.1997, оскільки вищезазначена трудова книжка надана заявником з порушенням вимог абзацу другого пункту 1.1 розділу I Порядку 22-1, а саме не з оригіналу документу, суд зазначає наступне.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією трудової книжки ОСОБА_1 від 26.08.1991 серії НОМЕР_1 , позивач у спірні періоди: з 21.08.1991 по 31.08.1992 працювала санітаркою в стоматологічному відділенні, з 08.07.1994, зокрема, по 19.09.1997 працювала медсестрою.

Судом прийнято до уваги інформацію наведену у цій трудовій книжці.

В матеріалах справи наявний розрахунок стажу форми РС-право, згідно якого до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997.

Згідно ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: 1) отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; 2) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; …».

У п. 6 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого 22.12.2014 постановою Правління Пенсійного фонду України №28-2 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 за №28-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485 (надалі - «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі»), зазначено, що Головне управління Фонду має право: (…) 2) отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань; (…) 5) користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; 6) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; (…).

Як зазначено позивачем у позовній заяві, так і у заяві про призначення пенсії за віком від 09.09.2024, надаючи пакет документів до органі ПФУ, серед яких є нотаріально завірені копії трудової книжки, вказано позивачем, що оригінал трудової книжки, як і більшість документації були знищені під час бойових дій у місті Маріуполі.

Адреса реєстрації позивача: 87509, м. Маріуполь, вул. Маміна Сибіряка, 46/49.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого 22.12.2022 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, вся територія Маріупольського району з 05.03.2022 відноситься до території України тимчасово окупованої Російською Федерацією.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, саме з довідки №6081-22 від 20.10.2022 позивач перебувала у полоні та була звільнена 17.10.2022.

Також, судом прийнято до уваги, що позивач проживала у місті Маріуполі, який з 05.03.2022 знаходяться на території України тимчасово окупованій Російською Федерацією.

А тому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області безпідставно не враховано, що позивач за об`єктивних обставин, не залежних від нього, не може надати оригінал трудової книжки НОМЕР_1 .

Суд вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не зараховуючи до стажу роботи/страхового стажу періодів роботи позивача за копіює трудової книжки серії НОМЕР_1 не обґрунтовано не вжито заходів передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пп.2, 5, 6 п. 6 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» з метою перевірки інформації наведеної у копії трудовій книжці серії НОМЕР_1 щодо періодів роботи позивача.

Відомості про роботу у спірні періоди вказані у трудовій книжці, виконано чітко та зрозуміло, зауважень у відповідача-1 не викликали.

Судом встановлено, що на час звернення позивача за призначенням пенсії відповідачем-1 не надана оцінка документам які були надані позивачем.

Також слід зазначити, що у випадку, якщо подані позивачем документи про призначення пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надавало доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність при розгляді заяви позивача про призначення пенсії.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії за віком від 09.09.2024 №17904 та вирішити питання про зарахування до страхового стажу позивача, згідно записів копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.08.1991, наступних періодів роботи: з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997, з дати подання заяви про призначення пенсії за віком, а саме з 09.09.2024, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 р. у справі №200/7379/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 р. у справі №200/7379/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко