Справа № 240/1212/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/1212/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду у встановленому порядку його рапорту про проведення службового розслідування;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом отримання ним 19.08.2022 в районі сіл Бражківка та Сулигівка Харківської області, 03.10.2022-04.10.2022 на околицях села Зайцевого Донецької області, 29.10.2022 неподалік смт.Курдюмівка Донецької області поранення (контузії) під час проходження військової служби безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 №36 та надати довідки про обставини отримання контузії згідно додатку №5 до Положення про військово-лікарську комісію в Збройних Силах України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що під час виконання бойового завдання 19.08.2022 в районі сіл Бражківка та Сулигівка Харківської області, 03.10.2022-04.10.2022 на околицях села Зайцевого Донецької області та 29.10.2022 неподалік смт.Курдюмівка Донецької області отримав поранення (контузію). Позивач звернувся до відповідача з рапортами, в яких просив провести службове розслідування по факту отриманих ним травм та скласти довідку про обставини травми, однак відповіді не отримав. На адвокатський запит представника позивача командир військової частини НОМЕР_1 у листі від 22.12.2023 №18611 повідомив про відсутність підстав для проведення службового розслідування за фактом травмування (поранення) ОСОБА_1 під час бойових дій пов`язаних із захистом Батьківщини.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від військової частини НОМЕР_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив відмовити в задоволенні даного позову. В обґрунтування зазначено, що відповідачем проведено службове розслідування за фактом отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) 03.10.2022 в районі населеного пункту Зайцеве, Бахмутського району, Донецької області та 29.10.2022 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 . За результатами вказаного службового розслідування складено довідки про обставини травм (поранення, контузії, каліцтва) позивача від 20.09.2024 №13190 та №13193, які надіслані позивачу засобами поштового зв`язку «Нова пошта».

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом безспірно встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою від 21.07.2023 року №7956 позивач в період з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 14.11.2022, з 18.02.2023 по 03.05.2023, з 11.05.2023 по 21.05.2023 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у н.п. Дружба, Донецької області.

19.08.2022 позивач перебував в районі сіл Бражківка та Сулигівка Харківської області, де в ході бойових дій, внаслідок артилерійського обстрілу отримав бойове поранення (контузію).

Також, 03.10.2022 - 04.10.2022 позивач перебував поблизу села Зайцевого Донецької області, де в ході бойових дій, внаслідок артилерійського обстрілу отримав бойове поранення (контузію).

Крім того, 29.10.2022 позивач перебував в районі смт.Курдюмівка, Донецької області, де в ході бойових дій, внаслідок артилерійського обстрілу отримав бойове поранення (контузію).

Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортами від 09.07.2023, в яких просив провести службове розслідування щодо отриманих ним поранень 19.08.2022 та 03.10.2022 - 04.10.2022 та видати довідку про обставини травми (поранення, контузії), натомість відповіді не отримано.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2023 №209, старшого сержанта ОСОБА_1 , гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецькою батальйону військової частини НОМЕР_1 звільнено від займаної посади, з 21.07.2023 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, у листопаді 2023 представник позивача, адвокат Огородник О.М. звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому, зокрема, просив повідомити, чи проводилось службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 (поранення, контузії, каліцтва) під час бойових дій 19.08.2022, 03.10.2022 та 29.10.2022.

Листом від 22.12.2023 №18611 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що підстави, за яких може бути призначено службове розслідування за фактом травмування (поранення) ОСОБА_1 під час бойових дій пов`язаних із захистом Батьківщини відсутні.

Позивач, вважаючи протиправною дії відповідача щодо відмови у проведенні службового розслідування щодо поранення (контузії) отриманого ним під час бойових дій 19.08.2022, 03.10.2022 та 29.10.2022, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

За приписами частин першої - третьої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина чотирнадцята статті 2 Закону №2232-XII).

За нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

У силу вимог статті 255 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.

Згідно з пунктом 260 Статуту (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних відносин) на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України.

Законом "Про внесення змін до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо удосконалення питань оформлення документів та лікування військовослужбовців під час дії воєнного стану" від 02.05.2023 №3080-IX (далі - Закон №3080-IX), який набрав чинності 28.05.2023, внесено зміни до статті 260 Статуту, а саме: у частині другій слова "довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію)" замінено словами "довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва)"; а після частини другої доповнено новою частиною такого змісту:

"Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва)".

У зв`язку з цим частину третю визначено вважати частиною четвертою, яку викладено в такій редакції:

"У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України";

Доповнено частиною п`ятою такого змісту: "У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до військового закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Міністерством оборони України".

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2023 №901 затверджено Порядок здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, військовими частинами і територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, відповідно до абзацу третього пункту 9 якого оригінал довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) надсилається військовою частиною військовослужбовцю за його зверненням на зазначену ним адресу та у разі потреби до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зазначеного в його рапорті, або закладу охорони здоров`я, де він проходить лікування.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі позивач оспорює незаконну, як на його думку, відмову командира військової частини НОМЕР_1 щодо проведення службового розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 19.08.2022 в районі сіл Бражківка та Сулигівка Харківської області, 03.10.2022-04.10.2022 на околицях села Зайцевого Донецької області, 29.10.2022 неподалік смт.Курдюмівка Донецької області поранення (контузії) під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, та складення довідки про обставини цієї травми.

Суд враховує, що відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2021 за №1667/37289 (далі - Інструкція №332), визначено, що ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.

Таким чином, приписи Інструкції №332 не поширюються на випадки отримання військовослужбовцем поранення, контузії, травми, каліцтва в районі ведення бойових дій внаслідок бойового ураження або дій з боку противника.

З цих підстав суд визнає посилання представника позивача у позовній заяві на положення Інструкції №332 помилковими та відхиляє їх.

Водночас суд враховує, що порядок складення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) урегульований статтею 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у редакції Закону від 02.05.2023 №3080-IX, що є чинною з 28.05.2023.

За змістом пояснювальної записки до проекту Закону України "Про внесення змін до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо удосконалення питань оформлення документів та лікування військовослужбовців під час дії воєнного стану" метою законопроекту є удосконалення питань оформлення військовослужбовцям довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) як за результатами проведення відповідного розслідування (службового чи спеціального), так і без його проведення, а також удосконалення питань оформлення та направлення медичних та інших документів між військовими частинами та закладами охорони здоров`я.

За наведених обставин суд вважає за можливе застосувати положення статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у редакції Закону №3080-IX до спірних відносин.

Як слідує зі змісту частини п`ятої статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України у редакції Закону №3080-IX у разі отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовцем внаслідок дій противника розслідування обставин їх отримання не проводиться, натомість командиром військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Як визначено пунктом 21.25 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (засвідчені копії документів): (...) довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво).

Формою довідки про обставини травми, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України передбачено, що її підписує командир військової частини.

Отже, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) потрібна, зокрема для проходження військовослужбовцем ВЛК та встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання позивачем поранення (контузії) 03.10.2022 та 29.10.2022 та зобов`язання відповідача провести службове розслідування та видати довідку про обставини травми, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2024 №3032 "Про призначення службового розслідування за фактом травмування військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого сержанта ОСОБА_1 " призначено комісію для проведення службового розслідування з метою уточнення причин та умов, що сприяли отриманню травми (поранення, контузії, каліцтва) старшого сержанта ОСОБА_1 , колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 .

За результатами службового розслідування було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2024 року №3057 "Про результати службового розслідування за фактом встановлення обставин отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) старшого сержанта ОСОБА_1 (колишнього військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 )" згідно якого, службовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією старший сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , отримав травми (поранення, контузію, каліцтво) двічі: 03.10.2022, внаслідок мінометного обстрілу збройними силами російської федерації позицій 6 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , та 29.10.2022, внаслідок мінометного обстрілу збройними силами російської федерації позицій 6 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , під час виконання службових (бойових) завдань по забезпеченню оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у засобах індивідуального захисту. Вказані факти підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та свідків подій, а також медичною документацію наданою в Додатках до акту службового розслідування.

Підпунктом 2.1. пункту 2 наказу від 17.09.2024 року №3057, визначено начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_1 скласти довідки про обставини травм (поранення, контузії, каліцтва) отриманих 03.10.2022 та 29.10.2022 старшим сержантом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Суд зауважує, що позивачу було видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.09.2024 №13190, в якій вказано, що старший сержант ОСОБА_1 03.10.2022 одержав вибухову травму: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Акубаротравма. За обставин безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії російської федерації проти України, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , внаслідок мінометного обстрілу позицій 6 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення чи навмисного нанесення собі тілесного ушкодження, чи самогубства, не є наслідком дій вчинених у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, перебуваючи у засобах індивідуального захисту, поблизу н.п. Зайцеве, Бахмутського району, Донецької області.

Також, позивачу було видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.09.2024 №13193, в якій зазначено, що старший сержант ОСОБА_1 29.10.20222 одержав вибухову травму. За обставин безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, стримуванням і відсіччю збройної агресії російської федерації проти України, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , внаслідок мінометного обстрілу позицій 6 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення чи навмисного нанесення собі тілесного ушкодження, чи самогубства, не є наслідком дій вчинених у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, перебуваючи у засобах індивідуального захисту, поблизу н.п. Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що за фактом отримання позивачем 03.10.2022 та 29.10.2022 вибухової травми відповідачем проведено службове розслідування, за результатами якого позивачу видано довідки про обставини такої травми.

При цьому, позивачем не надано, а судом не встановлено обставин та подій, які можуть слугувати підставою для перегляду вказаного службового розслідування, призначення та проведення повторного розслідування.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання позивачем поранення (контузії) 19.08.2022 та зобов`язання відповідача провести службове розслідування та видати довідку про обставини травми, суд зазначає таке.

Суд враховує доводи позивача про те, що 19.08.2022 під час виконання бойового завдання в районі сіл Бражківка та Сулигівка Харківської області внаслідок мінометного обстрілу він отримав поранення (контузію). Після чого, позивач був направлений до стаціонарного відділення №1 КНП "Лозівське територіальне медичне об`єднання" Лозівської міської ради, де проходив лікування.

Повідомлені позивачем обставини також підтверджуються нотаріально завіреним службовим свідченням військовослужбовця ОСОБА_2 .

Службове розслідування за фактом отримання позивачем травми не проводилось.

Матеріали справи не містять доказів, що отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) позивачем пов`язане з його неправомірними діями, недотриманням службової дисципліни тощо.

Відповідач про наявність таких обставин у ході розгляду справи не повідомив.

Доводи відповідача у листі від 22.12.2023 №18611 про відсутність підстав для проведення службового розслідування та видачі довідки про обставини травми, суд визнає необґрунтованими з таких підстав.

У матеріалах справи наявна довідка військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2023 року №7956 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для здійснення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, якою підтверджено, що старший сержант ОСОБА_1 у період з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 14.11.2022, з 18.02.2023 по 03.05.2023, з 11.05.2023 по 21.05.2023 безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території Донецької області, н.п. Дружба.

При цьому в якості підстави для складення зазначеної довідки вказані: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2022 №207, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.09.2022 №248, витяг із наказу командира оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (по стройовій частині) - від 23.09.2022 №101, витяг із наказу командира оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (по стройовій частині) - від 18.11.2022 №156; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.02.2023 №53, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2023 №128, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.05.2023 №135, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.05.5223 №146.

Наведене є підставою для висновку про наявність у розпорядженні відповідача доказів, що у своїй сукупності підтверджують виконання позивачем бойового завдання під час отримання ним травми 19.08.2022.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Усупереч наведеним приписам процесуального закону відповідач правомірність дій щодо відмови у складенні довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) не довів.

Натомість наданими позивачем письмовими доказами загалом підтверджено факт отримання ним травми 19.08.2022 під час перебування в районах ведення бойових дій та виконання обов`язків військової служби.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з такого.

У силу статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідна правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №752/18396/16-а сформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів.

Таким чином, суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

А відповідно до частин першої, другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Отже невід`ємною частиною конституційного права на судовий захист є можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог щодо поновлення яких встановлена у належній судовій процедурі та формалізована у судовому рішенні, що забезпечено конкретними гарантіями, які б дозволяли реалізувати його в повному об`ємі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

У позовній заяві ОСОБА_1 , зокрема, просив суд визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду у встановленому порядку його рапорту про проведення службового розслідування та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом отримання позивачем поранення (контузії) 19.08.2022 в районі населених пунктів Бражківка та Сулигівка Харківської області під час проходження військової служби безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 №36 та надати довідки про обставини отримання контузії згідно додатку №5 до Положення про військово-лікарські комісії в Збройних Силах України.

Однак, як встановив суд вище, проведення такого службового розслідування у силу частини п`ятої статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не вимагається.

Натомість факт отримання позивачем травми (контузії) має бути підтверджений довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Позивач у рапорті від 09.07.2023, зокрема, просив командира військової частини НОМЕР_1 видати йому довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Відповідач доказів розгляду цього рапорту не надав.

У силу наведених вище приписів абзацу третього пункту 9 Порядку №901 оригінал довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), з-поміж іншого, може бути надісланий військовою частиною військовослужбовцю за його зверненням.

Відтак, обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за доцільне визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду по суті рапорту ОСОБА_1 від 09.07.2023 про проведення службового розслідування за фактом отримання ним поранення (контузії) 19.08.2022 в районі населених пунктів Бражківка та Сулигівка Харківської області під час проходження військової служби безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.07.2023 й надати йому довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Обраний судом у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 відповідає завданням адміністративного судочинства, вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково з одночасним виходом за межі позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 194, 242-246, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду по суті рапорту ОСОБА_1 від 09.07.2023 про проведення службового розслідування за фактом отримання ним поранення (контузії) 19.08.2022 в районі населених пунктів Бражківка та Сулигівка Харківської області під час проходження військової служби безпосередньо під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.07.2023 й надати йому довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович

03.04.25