Справа № 816/127/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 816/127/18

адміністративне провадження № К/9901/55892/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

судді - Юрченко В.П., Хохуляк В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області (правонаступник Головне управління ДПС у Полтавській області)

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року (Судді: Яковенко М.М., Бегунц А.О., Резнікова С.С.),

у справі № 816/127/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Дика Орхідея, Україна»

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Дика Орхідея, Україна» (далі - відповідач, ПАТ «Дика Орхідея, Україна») звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) в якому просило визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.12.2017 № (т. 1 а.с. 5-13).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки операції між ним та його контрагентом за наслідками звітного 2015 року не підпадають під визначення контрольованих операцій, внаслідок відсутності стосовно нього та нерезидента - ТОВ «БІГБОКС» критерію «пов`язаності» згідно з підпунктом 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, що за доводами позовної заяви виключає обов`язок позивача подати звіт про контрольовані операції за 2015 рік.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (т. 2 а.с.188, 189-195).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року скасовано вищенаведену постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову про задоволення позову (т. 2 а.с. 248-252).

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в обґрунтування доводів якої зазначив на порушенні судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, внаслідок не врахування, що здійснені у 2015 році ПАТ «Дика Орхідея, Україна» фінансові операції з нерезидентом - ТОВ «БІГБОКС» відповідають критерію визнання операцій контрольованими, визначеному підпунктом 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 ПК України, оскільки полягали у нарахуванні відсотків по кредитному договору, укладеному з нерезидентом у сумі, яка перевищує 5 млн (за вирахуванням непрямих податків (16 668 822,53 грн), при цьому річний дохід позивача за 2015 рік складає 104 784,90 млн грн, що перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Зокрема, скаржником звернуто увагу суду, що у обліку ПрАТ «ДИКА ОРХІДЕЯ, УКРАЇНА» за Журналом-ордером і відомістю по кредиту рахунку 6854 «Розрахунки з іншими кредиторами» за 2015 рік відображено кореспонденцію з рахунком 951 «Відсотки за кредит», а саме нарахування відсотків на користь ТОВ «БІГБОКС», що віднесені до фінансових витрати підприємства підтверджені у рядку 2250 «Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» -Форма №2, котрі впливають на об`єкт оподаткування. Таким чином, витрати на проценти є фінансовими витратами того звітного періоду, за яким вони були нараховані (визнані зобов`язаннями відповідно до ПСБО 31 «Фінансові витрати»).

Отже операції з нарахування процентів на користь нерезидента - пов`язаної особи підпадають під визначення контрольованих операцій, що свідчить про необхідність подання позивачем звіту про контрольовані операції за 2015 рік на виконання вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, а також підтверджує правомірність застосування до позивача на підставі вимог підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України штрафних санкцій в розмірі 365 400 грн за неподання позивачем звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

До того ж, в контексті критерію пов`язаності ПАТ «Дика Орхідея, Україна» та ТОВ «БІГБОКС» контролюючим органом наголошено, що середнє арифметичне значення власного капіталу є від`ємним (- 259 041 тис.грн.), а середнє арифметичне значення суми кредиту ТОВ «БІГБОКС» позитивне (153 116 тис.грн) то сума кредитів значно перевищує власний капітал більше ніж у 3,5 рази. Таким чином, ПрАТ «Дика орхідея, Україна» у 2015 р. є пов`язаною особою з нерезидентом ТОВ «БІГБОКС» відповідно до абз.9 п.п. «а» п.п.14.1.159 п.14.1 ст.14 ПК Україна.

Враховуючи викладене, скаржник просив суд скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції (т. 3 а.с. 1-5).

В надісланому на адресу суду відзиві на касаційну скаргу позивач просив суд відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на відсутність стосовно нього та нерезидента - ТОВ «БІГБОКС» критерію «пов`язаності» згідно з підпунктом 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, оскільки господарські операції здійснені з новим кредитором ТОВ «БІГБОКС», внаслідок відступлення права вимоги від первісного кредитора ПАТ «Сбербанк», що за доводами останнього виключає обов`язок у платника податків подавати звіт про контрольовані операції за 2015 рік (т. 3 а.с. 21-29).

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши встановлені судами попередніх інстанцій обставини даної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної контролюючим органом у період з 07.11.2017 по 13.11.2017 документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Дика Орхідея, Україна» з питань неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік (т. 1 а.с. 15-24), складено акт перевірки від 20.11.2017 № 1537/16-31-14-09-09/33781592 з висновками про порушення ПАТ «Дика Орхідея, Україна» підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України внаслідок неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік (т. 1 а.с. 24).

Такі висновки контролюючого органу обгрунтовані тим, що здійснені у 2015 році ПАТ «Дика Орхідея, Україна» фінансові операції з нерезидентом - ТОВ «БІГБОКС» відповідають критерію визнання операцій контрольованими, визначеному підпунктом 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 ПК України, оскільки полягали у нарахуванні відсотків по кредитному договору, укладеному з нерезидентом у сумі, яка перевищує 5 млн (за вирахуванням непрямих податків (16 668 822,53 грн), при цьому річний дохід позивача за 2015 рік складає 104 784,90 млн грн, що перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

На підставі висновків вказаного акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 року № , яким до позивача, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України за неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 365 400 грн (т. 1 а.с. 30).

Незгода з вищенаведеним податковим повідомленням-рішенням стала підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що здійснені у 2015 році ПАТ «Дика Орхідея, Україна» фінансові операції з нерезидентом - ТОВ «БІГБОКС» (який є новим кредитором за договірними зобов`язаннями) відповідають критерію визнання операцій контрольованими, визначеному підпунктом 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 ПК України, оскільки полягали у нарахуванні відсотків по кредитному договору, укладеному з нерезидентом у сумі, яка перевищує 5 млн (за вирахуванням непрямих податків (16 668 822,53 грн), при цьому річний дохід позивача за 2015 рік складає 104 784,90 млн грн, що перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік. З огляду на порушення позивачем вищенаведених вимог податкового законодавства, суд першої інстанцій дійшов висновку про правомірність прийняття відповідачем на підставі пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України податкового повідомлення-рішення, у відповідності до якого за неподання позивачем звіту про контрольовані операції за 2015 рік нараховані штрафні санкції в розмірі 365 400 грн.

За наслідками апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком суду першої інстанції апеляційної інстанції та прийнявши рішення про задоволення позову керувався тим, що у така правова підстава як заміна кредитора у зобов`язанні, не зумовлює факту пов`язаності між особами, оскільки не передбачена положеннями ПК України. При передачі первісним кредитором прав за кредитним договором не відбувається зміна його статусу як особи, яка безпосередньо надала такий кредит. У свою чергу, новий кредитор, який придбав права вимоги стосовно кредиту, не може вважатися особою, яка надала кредит. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутність у податковому законодавстві належно закріпленого правила визначення осіб пов`язаними при зміні кредитора, оскільки кредит отриманий від банку, але внаслідок внесених змін господарські операції по нарахуванню відсотків вчиняються на користь іншої особи, дає можливість застосовувати презумпцію правомірності рішення платника, відповідно до п.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України. Вищенаведені висновки стали підставою для задоволення позову.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між ЗАТ «БАНК НРБ» (далі - банк, у подальшому ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») та ЗАТ «Дика Орхідея, Україна» (позичальник, у подальшому змінено найменування на ПАТ «Дика Орхідея, Україна») укладено ряд договорів про відкриття кредитної лінії, а саме: 10.10.2007 № 204-В/07 (т. 1 а.с. 32-36), 01.10.2007 №200-В/07 (т.1 а.с. 70-74), 09.11.2007 № 209-В/07 (т. 1 а.с. 44-48), 17.12.2007 № 222-В/07 (т. 1 а.с. 57-61), 29.02.2008 № 17-В/08 (т. 1 а.с. 80-86), 13.03.2008 №29-В/08 (т. 1 а.с. 92-98), за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювану кредитну лінію, що надалі іменується «кредитна лінія», надає позичальнику грошові кошти (надалі - кредит) за рахунок кредитної лінії на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, зазначені в пункті 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору, а також повернути наданий йому кредит у розмірах та у строки/терміни, передбачені статтею 8 цього договору, виконувати інші умови договору.

01.11.2012 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» (клієнт) та ПАТ «Банк Національний кредит» (фактор) укладено договір факторингу № 01/11/12-01, за умовами якого клієнт передає (відступає) фактору своє право вимоги до ПАТ "Дика Орхідея, Україна", а фактор набуває право вимоги за кредитними договорами та змінами й доповненнями до договорів: від 10.10.2007 № 204-В/07, від 01.10.2007 №200-В/07, від 09.11.2007 № 209-В/07, від 17.12.2007 № 222-В/07, від 29.02.2008 № 17-В/08, від 13.03.2008 №29-В/08 (т. 2 а.с. 145-153).

01.11.2012 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» (фактор) та ПАТ «Банк Національний кредит» (клієнт) укладено договір факторингу № 1825, за умовами якого клієнт передає (відступає) фактору своє право вимоги до ПАТ «Дика Орхідея, Україна», а фактор набуває право вимоги за вищевказаними кредитними договорами та змінами й доповненнями до договорів: від 10.10.2007 № 204-В/07, від 01.10.2007 №200-В/07, від 09.11.2007 № 209-В/07, від 17.12.2007 № 222-В/07, від 29.02.2008 № 17-В/08, від 13.03.2008 №29-В/08 (т. 2 а.с. 161-169).

01.11.2012 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» (первісний кредитор) та ТОВ «БІГБОКС» (новий кредитор) укладено договір № 1/2012, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги до ПАТ «Дика Орхідея, Україна», а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за вищевказаними кредитними договорами, а саме: договорами про відкриття кредитної лінії та змінами й доповненнями до договорів: від 10.10.2007 № 204-В/07, від 01.10.2007 №200-В/07, від 09.11.2007 № 209-В/07, від 17.12.2007 № 222-В/07, від 29.02.2008 № 17-В/08, від 13.03.2008 №29-В/08 (т. 1 а.с. 105-138).

При цьому 01.11.2012 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» (первісний кредитор) та ТОВ «БІГБОКС» (новий кредитор) та ПАТ «Дика Орхідея, Україна» (позичальник) укладені договори про внесення змін до договорів про відкриття кредитної лінії від 10.10.2007 № 204-В/07 (т. 1 а.с. 37-42), від 01.10.2007 №200-В/07 (т. 1 а.с. 76-79), від 09.11.2007 № 209-В/07 (т. 1 а.с. 50-55), від 17.12.2007 № 222-В/07 (т. 1 а.с. 63-69), від 29.02.2008 № 17-В/08 (т. 1 а.с. 88-91), від 13.03.2008 №29-В/08 (т. 1 а.с. 100-103), якими внесені відповідні зміни до умов цих кредитних договорів.

Як встановлено судом першої інстанції, у пункті 1.1 вищенаведених договорів, укладених 01.11.2012 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» (первісний кредитор) та ТОВ «БІГБОКС» (новий кредитор) та ПАТ «Дика Орхідея, Україна» (позичальник), зазначено, що невиконаними залишаються зобов`язання позичальника з повернення заборгованості за кредитними договорами (тіло кредиту, відсотки тощо) (т. 1 а.с. 37-42, 76-79, 50-55, 63-69,88-91,100-103). Таким чином, станом на кінець 2015 року зобов`язання за кредитними договорами не виконані.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому у відповідності до вимог пп.14.1.255 п. 14.5 ст. 14 ПК України відступлення права вимоги - операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації.

Як встановлено судами, кредити були спочатку отримані від інших юридичних осіб, а потім були відступлені ТОВ «Бігбокс».

Так, для цілей статті 39 Податкового кодексу України, розрахунок річного доходу здійснюється відповідно до вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

При цьому суд звертає увагу, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо трансферного ціноутворення» від 15 липня 2015 року № 609-VIII (далі - Закон № 609, набрав чинності 13 серпня 2015 року), формування звіту про контрольовані операції та у випадках, передбачених Податковим кодексом України, документації з трансфертного ціноутворення за господарські операції, здійснені у 2015 році, здійснюється на підставі та з урахуванням норм цього Закону.

Відповідно до підпункту 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в ред. Закону № 609-VIII від 15.07.2015) господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, але не виключно фінансові операції, включаючи лізинг, участь в інвестиціях, кредитах, комісії за гарантію тощо.

Згідно з підпунктом 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в ред. Закону № 609-VIII від 15.07.2015) для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими операціями є: а) господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов`язаними особами - нерезидентами; б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.

Відповідно до абзацу дев`ятого підпункту «а» підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в ред. Закону № 609-VIII від 15.07.2015), пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: а) для юридичних осіб: сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від однієї юридичної особи та/або кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших юридичних осіб, гарантованих однією юридичною особою, стосовно іншої юридичної особи перевищує суму власного капіталу більше ніж у 3,5 рази (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду)».

Як зазначено в доводах касаційної скарги, із посиланням на висновки акта перевірки, власний капітал ПрАТ «ДИКА ОРХІДЕЯ, УКРАЇНА» (р. 1495 Балансу (Звіт про фінансовий стан)) має від`ємне значення, а саме станом на 01.01.2015 р. становить (-) 195 510 тис.грн., 31.12.2015 р. становить (-) 322 572 тис.грн.

Відповідно бухгалтерського обліку у ПрАТ «ДИКА ОРХІДЕЯ, УКРАЇНА» за 2015 рік сума всіх кредитів за ТОВ «БІГБОКС» станом на 01.01.2015 р. становить - 121 421,6 тис.грн. (у валюті договору 7 700 232,72 $) та на 31.12.2015 р. становить - 184 810,7 тис.грн. (у валюті договору 7 700 232,72 $).

Оскільки середнє арифметичне значення власного капіталу є від`ємним (- 259 041 тис.грн.), а середнє арифметичне значення суми кредиту ТОВ «БІГБОКС» позитивне (153 116 тис.грн) то сума кредитів значно перевищує власний капітал більше ніж у 3,5 рази, що за доводами контролюючого органу свідчить про те, що ПрАТ «Дика орхідея, Україна» у 2015 р. є пов`язаною особою з нерезидентом ТОВ «БІГБОКС» відповідно до абз.9 п.п. «а» п.п.14.1.159 п.14.1 ст.14 ПК Україна.

При цьому під час розгляду справи судами встановлено, що сторонами не заперечується, що сума всіх кредитів (позик) перевищує суму власного капіталу більше ніж у 3,5 рази, що за висновком суду першої інстанції підтверджується звітом про фінансовий стан позивача на 31.12.2015 (форма №1) та звітом про фінансові результати (форма №2) (т. 2 а.с. 1-9).

Відповідно до підпункту 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в ред. Закону № 609-VIII від 15.07.2015) господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

-річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

-обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Отже операції з нарахування процентів на користь нерезидента - пов`язаної особи підпадають під визначення контрольованих операцій за умови, що річний дохід такого платника податку від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) та обсяг господарських операцій, в тому числі нарахованих процентів, платника податків з цим нерезидентом - пов`язаною особою, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 816/1415/18 (адміністративне провадження № К/9901/1782/19).

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, позивачем нараховано відсотки по позиці у сумі 16 668 822,53 грн, яка надана нерезидентом - ТОВ «БІГБОКС» (т. 1 а.с. 18), отже загальний обсяг господарських операцій позивача з ТОВ «БІГБОКС», проведених у 2015 звітному році складає 16 668 822,53 грн, що перевищує 5 млн гривень (за вирахуванням непрямих податків), при цьому річний дохід позивача за 2015 рік складає 104 784,90 млн грн, що перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік (т. 1 а.с. 23), а отже відповідає критерію визнання операцій контрольованими, визначеному підпунктом 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 ПК України.

Відповідно до підпунктів 39.4.1 та 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік. Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідальність за неподання такого звіту передбачена пунктом 120.3 статті 120 ПК України, у відповідності до якого, неподання платником податків звіту про контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податку від обов`язку подання звіту про контрольовані операції.

За таких обставин, суд першої інстанції, на відміну від суду апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вищезазначені господарські операції, здійснені позивачем з ТОВ «Бігбокс» є контрольованими згідно з підпунктами 39.2.1.1, 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, а тому ПАТ «Дика Орхідея, Україна» необхідно подавати звіт про контрольовані операції за 2015 рік. Вищенаведене свідчить про правомірність застосування до позивача, на підставі пункту 120.3 статті 120 Податкового кодексу України штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у сумі 365 400 грн за неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

При цьому аналогічна правова позиція відносно кваліфікації нарахованих позивачем процентів на користь нерезидента - пов`язаної особи ТОВ «Бігбокс» (якому відступлені права вимоги на підставі укладених кредитних договорів від 10.10.2007 № 204-В/07, від 01.10.2007 №200-В/07, від 09.11.2007 № 209-В/07, від 17.12.2007 № 222-В/07, від 29.02.2008 № 17-В/08, від 13.03.2008 №29-В/08), які є контрольованими згідно з підпунктами 39.2.1.1, 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України викладена і в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 816/1415/18 (адміністративне провадження № К/9901/1782/19), в якій суд дійшов висновку, що вищезазначені господарські операції, здійснені позивачем, зокрема, з ТОВ «Бігбокс» є контрольованими згідно з підпунктами 39.2.1.1, 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, а тому ПАТ «Дика Орхідея, Україна» необхідно подавати звіт про контрольовані операції за 2016 рік. Як наслідок, суд дійшов висновку про правомірність застосування штрафних санкцій до ПАТ «Дика Орхідея, Україна» внаслідок неподання звіту про контрольовані операції за 2016 рік.

Так, відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За вказаних обставин, касаційну скаргу контролюючого органу слід задовольнити, скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області (правонаступник Головне управління ДПС у Полтавській області) задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року у справі № 816/127/18 скасувати. Залишити в силі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко

В.В. Хохуляк

Судді Верховного Суду