Справа № 240/8472/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8472/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

03 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" про стягнення податкової заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Житомирській області звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" податкової заборгованості у розмірі 704200,00 грн, здійснити стягнення з рахунків у банку, що обслуговують такого платника.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що через негативні фінансово-економічні обставини через війну та складні комунікації із пов`язаними (афілійованими) іноземними особами, за відсутності власної вини, відповідач не міг своєчасно подати звіти про контрольовані операції та/ або документації з трансфертного ціноутворення про що контролюючий орган повідомляли посадові/службові особи відповідача, а також не до кінця відповідач зміг зрозуміти справедливість та обґрунтованість "неадекватного" розміру штрафних санкцій 704 200 грн, що вірогідно спричинить банкрутство (припинення платника податків). Зазначає, що 28.07.2023 за вих.№28 відповідач подавав Скаргу на податкове повідомлення-рішення №04 від 07.072023, однак рішенням ДПС України від 28.09.2023 за №28971/6/99-00-06-03- 01-06 скарга залишена без задоволення. Також 26.07.2023 за №РП-1 ТОВ "Райз-Полісся" зверталось до позивача з проханням, надміру сплачені суми грошових зобов`язань які рахуються за кодом класифікації доходів 14010160 (суми ПДВ, що залишається у розпорядженні с/г підприємства), в сумі 704 200 грн врахувати в рахунок погашення грошового зобов`язання за кодом класифікації доходів 21081103 (адмін. штрафи та інші санкції). На це листом 27.07.2023 за №16678/6/06-30-04-08-15 позивач теж інформував відмовою.

Відповідач вважає, що позивач надав суду недостовірні та недостатні докази, зокрема: до Податкового повідомлення від 07.07.2023 №04 не додано детально обґрунтованого розрахунку штрафних (фінансових) санкції (штрафу) із вказанням кількості днів несвоєчасного подання звітності (початку та кінця строку нарахування); на податковому повідомленні-рішенні від 07.07.2023 №04 відсутні посада, підпис, ПІБ особи що його отримала; на податковій вимозі від 23.11.2023 №0-0630 відсутні посада, підпис, ПІБ особи що його отримала; до податкової вимоги від 23.11.2023 №0-0630 не додано обґрунтованого детального розрахунку штрафних (фінансових) санкції (штрафу) із вказанням кількості днів несвоєчасного подання звітності (початку та кінця строку нарахування); у довідці позивача по юридичній особі ТОВ "Райз-Полісся" пропущено запис про те станом на яку дату вона складена (бо нині інформація інша); документи направлення адміністративного позову відповідачеві та корінець податковою вимоги не дозволяють ідентифікувати їх як належні поштові відправлення (відсутня посада, повноваження та ПІБ одержувача, поштовий індекс одержувача 11101 а не 11149 у корінці, повне найменування документа що пересилався з датою та вихідним номером по заяві тощо).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що за відповідачем рахується податковий борг з адміністративних штрафних санкцій на загальну суму 704200,00 грн, що виник у зв`язку з несплатою узгоджених податкових зобов`язань, які виникли на підставі податкового повідомлення-рішення №04 від 07.07.2023.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за ТОВ "Райз-Полісся" рахується заборгованість в сумі 704200 грн.

Вказаний борг виник у зв`язку із несплатою грошового зобов`язання, нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення від 07.07.2023 №04.

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслане на податкову адресу відповідача.

Контролюючим органом сформовано та надіслано на зареєстровану адресу ТОВ "Райз-Полісся" податкову вимогу форми "Ю" №0-0630 від 23.11.2023.

Податкова вимога №0-0630 від 23.11.2023 залишена відповідачем без виконання.

Враховуючи наявність у ТОВ "Райз-Полісся" вказаного податкового боргу, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на наявність у ТОВ "Райз-Полісся" вказаного податкового боргу, який відповідач добровільно не погашає, наявні підстави для стягнення такого боргу.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України), контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 54.5. статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено пунктом 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено, що заявлені до стягнення суми грошового зобов`язання дійсно є податковим боргом.

Так, вказані суми є узгодженими, адже нараховані податковим повідомленням-рішенням від 07.07.2023 №04 щодо якого відсутні відомості про оскарження.

При цьому, матеріали справи містять докази направлення відповідачу податкового повідомлення-рішення від 07.07.2023 №04 на зареєстровану адресу.

З огляду на положення пункту 58.3 статті 58 ПК України вказані рішення вважаються належним чином врученими відповідачу. При цьому, відсутні відомості про оскарження таких рішень.

Відповідач у добровільному порядку не сплатив відповідні суми узгоджених зобов`язань.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 ПК України, як встановлено судом, контролюючим органом сформовано та надіслано на зареєстровану адресу відповідача, податкову вимогу про сплату податкового боргу, однак така податкова вимога залишена відповідачем без виконання.

Доводи відповідача щодо недоліків вказаних рішення та вимоги не стосуються предмета спору у даній справі. У разі незгоди із податковим повідомленням-рішенням від 07.07.2023 №04 або податковою вимогою форми "Ю" №0-0630 від 23.11.2023 відповідач міг оскаржити такі рішення.

Матеріали справи не містять доказів вжиття відповідачем заходів щодо погашення вказаного податкового боргу в добровільному порядку.

Як визначено пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України обумовлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що відповідач має податковий борг, який самостійно не сплачує, наявні підстави для задоволення позову та стягнення даного боргу з відповідача.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.