Справа № 686/9196/25
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/9196/25
Провадження № 2-а/686/166/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Польній Д.І.,

за участі: представника позивача Мельничук О.Я.,

відповідача - Мельничука В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України,

встановив:

03 квітня 2025 року Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування позову позивач вказав, що у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України з 09 квітня 2024 року, на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі №686/9849/24 перебуває громадянин російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Паспортний документ, а також: документи, які б надавали право законного перебування на території України у Відповідача відсутні.

08 жовтня 2024 Хмельницьким міськрайонним судом по справі №686/27055/24 продовжено строк затримання Відповідача на шість місяців.

09.04.2025 завершується визначений судом термін тримання Відповідача у Волинському ПТПІ.

У зв`язку з актом відкритої військової агресії російської федерації проти України та запровадженням правового режиму воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано, а діяльність посольства та консульських установа держави-агресора на території України припинена.

З огляду на зазначене, на даний час унеможливлено звернення до посольств та консульських установа країни громадянської належності Відповідача для підтвердження його особи, а також оформлення йому офіційних документів, які надають право на виїзд з території України.

07.11.2024 до УДМС у Хмельницькій області надійшов лист з Волинського ПТПІ в якому зазначено, що адміністрацією було проведено бесіду із Відповідачем, та зазначили, що Відповідач у співпраці не сприяє та не бажає повертатися до країни громадянської приналежності. До будь-яких уповноважених органів з цією метою Відповідач не звертається.

27.11.2024Управлінням до Товариства Червоного Хреста України та Міжнародної організації з міграції (МОМ) було направлено листи (копії додаються) з просьбою у сприянні в ідентифікації та документуванні свідоцтвами на повернення Відповідача до країни громадянської приналежності.

Товариство Червоного Хреста у своїй відповіді від 20.12.2024 порекомендувало з зазначеним питанням звернутися до МКЧХ в Україні, яке на думку Товариство Червоного Хреста може посприяти в даному питанні.

03.01.2025 Управління звернулося з листом до Міжнародного Комітету Червоного Хреста з проханням у сприянні документування свідоцтвом на повернення Відповідача. Відповідь на даний час не надійшла.

Крім того, 10.12.2024 УДМС у Хмельницькій області звернулося листом до Державної прикордонної служби України про надання дозволу Відповідачу на виїзд з території України під час примусового видворення.

11.12.2024 до Управління з Адміністрації Держприкордонслужби надійшла відповідь в якій зазначено про надання Відповідачу одноразового дозволу на виїзд з території України за паспортом громадянина російської федерації.

Враховуючи, зазначене, а також те, що Відповідач не хоче в добровільному порядку виїжджати з території України вважають, що є усі підстави для продовження строку затримання Відповідача.

Крім того, Відповідач не бажає співпрацювати та самостійно вчиняти дії для виїзду з території України, адже він неодноразово повідомляв, що не бажає повертатися в російську федерацію.

У Позивача відсутня можливість звернутися до належних установ російської федерації із оформлення документів, необхідних для ідентифікації та, які б надавали право на виїзд Відповідача з території України, а Відповідач не бажає покидати територію України та сприяти в оформленні йому відповідних документів, а тому Позивач змушений звертатися з цим позовом про продовження строку затримання особи з метою її ідентифікації та забезпечення примусового видворення, відповідно до законодавства України.

Відповідач на території України не має постійного офіційного місця проживання, не одружений, у нього відсутнє офіційне достатнє фінансове забезпечення для проживання на території України, а також для виїзду за межі України, крім того у Відповідача відсутній паспортний документ який давав би право виїхати за межі території України.

З врахуванням наведеного позивач просить: продовжити строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, строком на шість місяців.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, оскільки його батьки з України, він в Україні проживав до 1992 року, має батьківську хату і не бажає повертатись в Російську федерацію. Він тривалий час там сидить і нічого не робиться.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням начальника відділу організації запобігання нелегальної міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Хмельницькій області від 09.04.2024 року, яке затверджено заступником начальника Державної міграційної служби України в Хмельницькій області вирішено примусово видворити з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 ..

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.04.2024 року у справі № 686/9849/24 ухвалено: затримати на строк на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08.10.2024 року (справа №686/27055/24) продовжено строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, строком на шість місяців.

З метою забезпечення виконання рішення суду УДМС у Хмельницькій області проводилися заходи щодо примусового видворення останнього, зокрема щодо його ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

А саме, 07.11.2024 до УДМС у Хмельницькій області надійшов лист з Волинського ПТПІ в якому зазначено, що адміністрацією було проведено бесіду із Відповідачем ОСОБА_1 , та зазначили, що в ході опитування він повідомив, що не бажає повертатися до країни громадянської приналежності.

27.11.2024 Управлінням до Товариства Червоного Хреста України та Міжнародної організації з міграції (МОМ) було направлено листи з проханням у сприянні в ідентифікації та документуванні свідоцтвами на повернення Відповідача до країни громадянської приналежності.

Товариство Червоного Хреста у своїй відповіді від 20.12.2024 порекомендувало з зазначеним питанням звернутися до МКЧХ в Україні, яке на думку Товариства Червоного Хреста може посприяти в даному питанні.

03.01.2025 Управління звернулося з листом до Міжнародного Комітету Червоного Хреста з проханням у сприянні документування свідоцтвом на повернення Відповідача. Відповідь на який не надійшла.

Крім того, 19.11.2024 УДМС у Хмельницькій області звернулося з листом до Державної прикордонної служби України про надання дозволу Відповідачу на виїзд з території України під час примусового видворення по паспорту громадянина російської федерації від 02.03.2010р..

11.12.2024 до Управління з Адміністрації Держприкордонслужби надійшла відповідь в якій зазначено про надання Відповідачу одноразового дозволу на виїзд з території України за паспортом громадянина російської федерації.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 30 Закону України від 22.09.2011 року №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Частинами 11-13 ст.289 КАС України встановлено, що Строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року у справі №743/1046/20 дійшов висновку, що перелік умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи та які є підставою для продовження строку її затримання в ПТПІ, наведений у частині тринадцятій статті 289 КАС України і цей перелік є вичерпним.

Як вбачається із матеріалів справи, що під час перебування у Волинському ПТПІ ДМС України Відповідач ідентифікований та документований паспортним документом громадянина російської федерації від 02.03.2010р. і доказів того, що вказаний паспорт є недіючим, суду не надано.

Згідно листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.11.2024 року ОСОБА_1 надано одноразовий дозвіл на виїзд з території України з паспортом громадянина російської федерації. При цьому повідомлено, що пропуск через державний кордон здійснюватиметься в пункті пропуску після перевірки паспортного документа та відсутності щодо нього рішення уповноваженого держаного органу України про заборону виїзду з України.

При цьому позивачем за період затримання відповідача (з 09.04.2024 року) не вжито жодних заходів щодо з`ясування можливості його видворення з території України через територію третіх країн.

Таким чином, неможливість забезпечити примусове видворення відповідача у річний строк з дня його затримання і розміщення в ПТПІ, позивач пов`язує з розірваними дипломатичними відносинами з Російською Федерацією та відсутністю діючого паспорта для виїзду за кордон.

Отже, позивач не посилається на умови, визначені у частині тринадцятій статті 289 КАС України, за яких неможливо, зокрема, забезпечити примусове видворення особи, а саме: на відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації або неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця чи документів, необхідних для його ідентифікації.

За наведених обставин суд вважає, що зазначені позивачем обставини не є підставою для продовження строку затримання відповідача, особу якого ідентифіковано.

До вищевказаного висновку також дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 26.09.2023 року (справа №158/1645/23, провадження № К/990/25792/23).

При цьому, слід зазначити, що відсутність можливості виконати рішення про примусове видворення відповідача за межі України з незалежних від сторін причин протягом тривалого часу не може бути підставою для продовження строку затримання відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні адміністративного позову Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 268-272, 289 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого адміністративного апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: