Справа № 560/13211/24
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/13211/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

03 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №95 від 26.02.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугою уроків відповідно до Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014, період роботи з 01.07.1998 по 31.12.2000 (включно) на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта Деражнянського районного відділу Пенсійного фонду України, період роботи з 01.01.2001 по 25.07.2003 (включно) на посаді головного спеціаліста-юриста Деражнянського районного управління Пенсійного фонду України, яке з 01.08.2002 перейменовано було на управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, а також період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014 по 10.03.2017 (включно).

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2023 про призначення пенсії за вислугу років згідно з статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14.10.2014 із зарахуванням ОСОБА_1 до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», період роботи з 01.07.1998 по 31.12.2000 (включно) на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта Деражнянського районного відділу Пенсійного фонду України, період роботи з 01.01.2001 по 25.07.2003 (включно) на посаді головного спеціаліста - юриста Деражнянського районного управління Пенсійного фонду України, яке з 01.08.2002 перейменовано було на управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, а також період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014 по 10.03.2017 (включно).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.02.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.02.2024 №55 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру", оскільки відсутній необхідний спеціальний стаж, визначеного статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2017 №1697-VII (чинного на момент звернення).

Тривалість спеціального стажу ОСОБА_1 відповідно до статті 86 Закону №1697-VII складає 17 років 08 місяців 23 дні (що є меншим ніж спеціальний стаж визначений статтею 86 Закону №1697-VII, а саме 25 років, тому відсутні правові підстави для призначення її пенсії за вислугу років відповідно до Закону "Про прокуратуру".

До вислуги років, що дає право на призначення пенсії згідно Закону №1697 позивачці зараховано:

- період роботи з 23.05.2003 по 25.07.2003 в управлінні Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, як роботу на посаді державного службовця з вищою юридичною освітою;

- період з 15.07.2002 по 30.06.2014 та з 01.07.2017 по 24.02.2024 на посадах помічника прокурора, старшого помічника прокурора, заступника начальника відділу, прокурора Хмельницької обласної прокуратури.

До вислуги років, що дає право на призначення пенсії згідно Закону №1697 позивачці не зараховано: період роботи з 01.07.1998 по 25.07.2003 в управлінні Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, як роботу на посаді державного службовця з вищою юридичною освітою, оскільки позивачка здобула вищу 22.05.2003, а також не зарахований період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014 по 10.03.5017, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК5 відсутня інформація про отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня 2014 по червень 2017.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача за призначенням пенсії регулюється статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ відповідно до частин 1, 2 якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше - з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 6 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах:

- прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

- слідчими, суддями;

- на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;

- у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;

- на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України;

- на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;

- військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;

- відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Позивач у позовній заяві просить зарахувати до стажу роботи який дає право для призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" період роботи з 01.07.1998 по 31.12.2000 (включно) на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта Деражнянського районного відділу Пенсійного фонду України, період роботи з 01.01.2001 по 25.07.2003 (включно) на посаді головного спеціаліста-юриста Деражнянського районного управління Пенсійного фонду України, яке з 01.08.2002 перейменовано було на управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, а також період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014 по 10.03.2017 (включно).

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно диплома серії НОМЕР_1 від 30.06.1997 ОСОБА_2 30.06.1997 закінчила повний курс Кам`янець-Подільського радгоспу технікуму за спеціальністю "правознавство".

Згідно диплома серії НОМЕР_2 від 27.02.2002 ОСОБА_2 у 2002 закінчила Київський національний університет імені Тараса Шевченка і отримала базову вищу освіту за напрямком підготовки "право" та здобула кваліфікацію бакалавра права.

Згідно диплома серії НОМЕР_3 від 22.05.2003 ОСОБА_1 у 2003 закінчила Київський національний університет імені Тараса Шевченка і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "правознавство" та здобула кваліфікацію спеціаліста права.

При цьому суд зазначає, що відповідачем не доведено ту обставину, що в період з 01.07.1998 по 25.07.2003 (коли позивач був прийнятий на посаду і працював у Пенсійному Фонді на посаді головного спеціаліста юрисконсульта) існувала така вимога, як обов`язкове призначення на цю посаду осіб саме з повною вищою освітою. Такого поняття, як "повна" вища освіта в період 01.07.1998 по 25.07.2003 не існувало і відповідач дану обставину не заперечує.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується серед іншого час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Суд звертає увагу на те, що у вищезазначеній нормі йдеться про поняття "вища юридична освіта", а не про "повна вища юридична освіта".

Щодо наявності у позивача "вищої юридичної освіти" під час прийняття її на посаду головного спеціаліста юрисконсульта Пенсійного фонду у 1998, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 34 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки "Про освіту" (в редакції від 04.06.1993, тобто на час виникнення спірних правовідносин) в Українській PCP вищим навчальним закладом є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про вищу освіту" (в редакції від 17.01.2002, на час виникнення спірних правовідносин) встановлюються такі види документів, які засвідчують здобуття особою вищої освіти та кваліфікації за певними освітньо- кваліфікаційними рівнями, зокрема диплом молодшого спеціаліста.

Відповідно до пункту 5 частини 1 Закону України "Про вищу освіту" вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про освіту" невід`ємними складниками системи освіти є зокрема вища освіта.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про освіту" метою вищої освіти є здобуття особою високого рівня наукових та/або творчих мистецьких, професійних і загальних компетентностей, необхідних для діяльності за певною спеціальністю чи в певній галузі знань. Вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти.

Відповідно до прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 після набрання чинності цим Законом диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта) прирівнюється до диплому про вищу освіту.

Як вже зазначалося вище, згідно диплома молодшого спеціаліста серії ІЛ ВЕ №000860 від 30.06.1997 ОСОБА_2 30.06.1997 закінчила повний курс Кам`янець-Подільського радгоспу технікуму за спеціальністю "правознавство".

Згідно диплома серії НОМЕР_2 від 27.02.2002 ОСОБА_2 у 2002 закінчила Київський національний університет імені Тараса Шевченка і отримала базову вищу освіту за напрямком підготовки "право" та здобула кваліфікацію бакалавра права.

Згідно диплома серії НОМЕР_3 від 22.05.2003 ОСОБА_1 у 2003 закінчила Київський національний університет імені Тараса Шевченка і отримала повну вищу освіту за спеціальністю "правознавство" та здобула кваліфікацію спеціаліста права.

В період з 01.07.1998 по 25.07.2003 позивач працювала в органах Пенсійного Фонду на посадах головного спеціаліста-юрисконсульта та головного спеціаліста - юриста, які може обіймати лише особа з вищою юридичною освітою і така вища освіта у позивача на той час була наявна.

01.01.1998 позивач прийняла присягу державного службовця та їй присвоєний 15 ранг державного службовця.

Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою серія НОМЕР_4 від 20.01.1998 №3 запису.

Вказані обставини свідчать про те, що в період роботи з 01.07.1998 по 25.07.2003 позивач працювала на посаді державного службовця - головного спеціаліста-юриста, з вищою освітою, а отже вказаний період повинен враховуватися та надавати право на пенсію за вислугою років відповідно до пункту 6 статті 86 Закону України №1697-VІІ.

Щодо не зарахування періоду відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014 по 10.03.5017, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК5 відсутня інформація про отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня 2014 по червень 2017, суд зазначає таке.

Статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію прокурорам, зараховується відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 04.01.2024 (виданим повторно).

Згідно наказу прокурора Хмельницької області №475к від 27.05.2014 ОСОБА_1 було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 29.05.2014 по 29.05.2015, а далі згідно наказу №574к від 27.05.2015 таку відпустку надано з 30.05.2015 по 11.03.2017, чи порушено вимоги статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи встановлене, суд зазначає, що висновки відповідача щодо незарахування ОСОБА_1 до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугою уроків відповідно до Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014, період роботи з 01.07.1998 по 31.12.2000 (включно) на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта Деражнянського районного відділу Пенсійного фонду України, період роботи з 01.01.2001 по 25.07.2003 (включно) на посаді головного спеціаліста - юриста Деражнянського районного управління Пенсійного фонду України, яке з 01.08.2002 перейменовано було на управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, а також період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.07.2014 по 10.03.2017 (включно) є необґрунтованими.

Разом з тим суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до норм Закону України "Про прокуратуру", оскільки відповідачем в ході розгляду заяв позивача про призначення пенсії не виконані всі умови для прийняття відповідного рішення, а саме належно не досліджена та достовірно не встановлена наявність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії, із зарахуванням спірних періодів, яким судом надана оцінка.

В той же час здійснення розрахунку страхового стажу входить до безпосередньої компетенції органу Пенсійного фонду України.

Оскільки в спірних правовідносинах права позивача порушені протиправним рішенням відповідача, яке суд скасував, і відповідачем в даному випадку не було належно обраховано пільговий страховий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, а суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням всіх доданих до неї документів, та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.