Справа № 420/14861/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/14861/24

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Єщенка О. В.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:

-визнати протиправними дії щодо застосування з 01.03.2023 року обмеження розміру збільшення перерахунку пенсії передбаченого пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 року № 168 (далі Постанова №168), розміром 1500 грн.;

- зобов`язати здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови №168 без обмеження розміру збільшення індексації сумою 1500 грн. та за результатом перерахунку пенсії, виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.03.2023.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію на підставі Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Як пояснює позивач, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» йому проіндексований з 01.03.2023 основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,197, однак відповідно до пункту 10 Постанови №168 виплата пенсії обмежена максимальним розміром індексації в 2023 році у сумі 1500 грн.

На переконання позивача, приписи пункту 10 Постанови №168 суперечать Закону України №2017-III від 05.10.2000 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон №2017-ІІІ) та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі Закон №1282-ХІІ).

Позивач також зазначає, що протиправні дії територіального органу Пенсійного фонду порушують його право на соціальний захист, визначене статтею 46 Конституції України, зокрема, право на належний, гарантований державою рівень пенсійного забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, проаналізувавши положення Закону №2262-ХІІ, Закону №1282-ХІІ та Постанови №168, виходив із того, що з 01.03.2023 позивачу нарахована індексація пенсії з використанням коефіцієнту збільшення 1,197 з обмеженням її розміру у сумі 1500 грн, що відповідає вимогам пункту 10 Постанови №168, прийнятої на виконання пункту 8 розділу Прикінцеві Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що пунктом 10 Постанови №168 чітко встановлене обмеження розміру індексації 1500 грн. та будь-яких виключень з цього приводу пенсійне законодавство не містить.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про протиправність дій відповідача щодо проведення індексації пенсії та виплати її із обмеженням розміру індексації сумою 1500 грн. не узгоджуються з приписами Закону №1282-ХІІ та Постанови №168, а тому задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення не врахував, що Кабінет Міністрів України визначає виключно порядок індексації пенсії, а визначення розміру індексації пенсії та інших доходів громадян України проводиться виключно законами України, зокрема Законом №1282-ХІІ.

Скаржник наполягає на тому, що приписи пункту 10 Постанови №168 прямо суперечать положенням Закону №2017-III та Закону №1282-ХІІ та не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності обмеження розміру збільшення в результаті індексації пенсії його довірителя на підставі Постанови №168, максимальним розміром 1500 грн.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позову.

ГУ ПФУ в Одеській області у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на доводи, які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність аргументів апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим у зв`язку з чим, в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а рішення суду- залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену на підставі Закону №2262-ХІІ.

ГУ ПФУ в Одеській області, на підставі пункту 2 Постанови № 168 ОСОБА_1 проіндексований з 01.03.2023 основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,197, однак відповідно до пункту 10 Постанови №168 виплата пенсії обмежена максимальним розміром індексації в 2023 році у сумі 1500 грн.

Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою, в якій просив здійснити з 01.03.2023 року перерахунок (збільшення) та виплату пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови № 168, без урахування вимог установлених частиною 2 пункту 10 цієї постанови щодо обмеження розміру збільшення пенсії, отриманого в результаті перерахунку, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн.

ГУ ПФУ в Одеській області листом №13515-106108/М-02/8-1500/24 від 25.04.2024 повідомило про те, що заявнику нарахована індексація відповідно до пункту 2 Постанови № 168 з урахуванням положень, передбачених частиною 2 пункту 10 цієї постанови. Відповідач зазначив, що розмір пенсії відповідає нормам чинного законодавства (а.с.15).

Позивач, вважаючи протиправною відмову у перерахунку пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Спірним питанням в межах даної справи є незгода позивача з рішенням територіального органу Пенсійного фонду щодо обмеження граничним розміром - 1500 грн. підвищення до пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, із застосуванням коефіцієнту збільшення у розмірі 1,197, відповідно до вимог пункту 2 Постанови № 168.

Відповідаючи на доводи скаржника щодо протиправності проведення індексації пенсії згідно Постанови №168 із застосуванням обмеження розміру індексації в сумі 1500 грн., колегія суддів зазначає таке.

Положення частини 2 статті 19 Конституції України визначають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ(далі і вище -Закон № 2262-XII).

Відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до статті 64 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі -Закон №1058-IV) регулює правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян.

За змістом частини 2 статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

03.11.2022 прийнятий Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX (далі Закон № 2710-IX).

Положення пункту 8 розділу Прикінцеві положення Закону № 2710-IX визначають, що у 2023 році частина 2 та абзац 5 частини 4 статті 42, третє речення абзацу 1 пункту 13 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Відомості Верховної Ради України, 2003, № 49-51, стаття 376 із наступними змінами), частина 2 статті 22, стаття 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 29, стаття 399; із змінами, внесеними Законом України від 15.02.2022 № 2040-IX), частина 2 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону України від 21.09.2022 №2620-IX, частина 4 статті 54, частина 2 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 13, стаття 178 із наступними змінами), частина 4 статті 12 та абзац 2 пункту 1-2 розділу VIII Прикінцеві положення Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (Відомості Верховної Ради України, 2001, № 20, ст. 102 із наступними змінами), частина 6 статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991, № 21, ст. 252 із наступними змінами), абзац 2 частини 5 статті 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991, № 22, ст. 262 із наступними змінами), стаття 29 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (Відомості Верховної Ради України, 2006, № 2-3, ст. 36 із наступними змінами) застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Так, 24.02.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі і вище Постанова №168).

Пункт 1 Постанови № 168 визначає, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 168 з 01.03.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом 1 цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31.12.2022 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 10 Постанови №168 установлено, що:

- у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

- розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

З огляду на зазначене нормативне регулювання спірних відносин, Постанова №168 прийнята Кабінетом Міністрів України згідно із частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на виконання вимог статті 64 Закону № 2262-XII.

Тобто, в частині прийняття Постанови №168 Кабінет Міністрів України діяв відповідно до наданої йому і прямо передбаченої законом компетенції (установити як розмір так і порядок та строки такої виплати).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Постанови №168 Кабінет Міністрів України запровадив тимчасове обмеження на максимальний розмір індексації пенсій, а саме розмір підвищення пенсії за результатами індексації обмежений сумою 1500 грн.

Отже, з 01.03.2023 органи Пенсійного фонду зобов`язані здійснювати перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, та розмір пенсії зі вказаної дати з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови № 168 підвищується на такий коефіцієнт збільшення, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 вказаної вище постанови.

Як мовилося вище, пенсія позивачу призначена відповідно до Закону №2262-ХІІ та її розмір підвищено на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови №168 (1,197), проте, враховуючи, що таке збільшення перевищило 1500 грн, позивачу визначена індексація в розмірі 1500 грн.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, колегія суддів вважає, що індексація пенсії позивача з 01.03.2023 проведена відповідачем у чіткій відповідності до вимог Постанови №168.

Висновок суду першої інстанції відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених у постанові від 07.06.2024 у справі №420/25804/23, які в силу положень статті 242 КАС України слід врахувати під час розгляду даної справи.

За таких підстав колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, доводи скаржника щодо протиправності виплати проіндексованої пенсії з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,197, однак з обмеженням максимальним розміром індексації у сумі 1500 грн. відповідно до пункту 10 Постанови №168 є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, та ґрунтуються на помилковому трактуванні норм права, а тому відсутні підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Мельнікова Едуарда Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя О. В. Єщенко

Повне судове рішення складено 03.04.2025.