Справа № 420/27640/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27640/24
Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 21774/15-32-09-05-10 від 22.05.2024р.,,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області за №21774/15-32-09-05-10 від 22.05.2024р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у квітні 2024р. посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , (магазин), тривалістю 10 діб, за результатами якої 25.04.2024р. складено акт перевірки за №17362/15-32-09-05-10/ НОМЕР_1 , у висновках якого встановлено реалізацію відповідно до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України двох пляшок горілки «Українка», код УКТ ЗЕД , ємністю 0,1л через РРО фіскальний номер із відображенням у фіскальних чеках від 29.11.2023р. №2758 за ціною реалізації 29грн. та 9.12.2023р. №2808 за ціною реалізації 29грн. марки акцизного податку серія та номер AFOA107742, а саме порушено вимоги ч.4 ст.11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями) від 19.12.1995р. за №481/95-ВР.

На підставі встановлених порушень, 22.05.2024р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення за №21774/15-32-09-05-10, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 17 000грн..

Позивач вважає, що він не вчиняв порушення, передбаченого ч.4 ст.11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995р. за №481/95-ВР, а отже, не може нести відповідальність по ст.17 вказаного Закону.

При цьому, позивач визнає порушення ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та допускає наявність порушення ЗУ «Про захист прав споживачів», але наголошує, що вказане порушення вчинене через військову агресію РФ проти України та відсутність електропостачання.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом правомірне прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки в даному випадку дійсно виявлено факт реалізації позивачем двох плішок алкогольних напоїв за однією маркою акцизного податку серія та номер AFOA107742, тобто, пляшок, які марковані марками акцизного податку з відхиленням від вимог положення, затвердженого КМУ.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, ГУ ДПС в Одеській області, на виконання наказу ГУ ДПС в Одеській області від 12.04.2024р. за №3680-п та відповідно направлень від 15.04.2024р. №7655/15-32-09-05-10 та від 15.04.2024р. №7657/15-32-09-05-10, та №7658/15-32-09-05-10 від 15.04.2024р., проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , (магазин) з 16 квітня 2024р., тривалістю 10 діб.

Наказом визначено перевірку провести за період діяльності з 13.02.2023р. по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення контрольних розрахункових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтва, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підставою для прийняття вказаного наказу слугувала доповідна записка ГУ ДПС в Одеській області від 11.04.2024р. за №649/15-32-09-05-10, відповідно до якої: на виконання завдання доведеного листом ДПС України від 28.02.2024р. №5368/7/99- 00-09-02-01-07 (вх. До Головного управління ДПС в Одеській області №858/8 від 28.02.2024р.) про відображення у фіскальних чеках відомостей щодо зазначення номерів та серій марок акцизного податку при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями проведено аналіз діяльності ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 . Основний вид діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Податкова адреса: АДРЕСА_2 . Фактична адреса господарської одиниці: АДРЕСА_1 , магазин. Наймані працівники: відсутні. Запропоновано, з метою здійснення контролю у сфері підакцизних товарів, провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 .

Так, за результатами проведеної перевірки, контролюючим органом складено Акт перевірки від 25.04.2024р. за №17362/15-32-09-05-10/ НОМЕР_1 , в ході проведення фактичної перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено реалізацію відповідно до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України двох пляшок горілки «Українка», код УКТ ЗЕД , ємністю 0,1 л через РРО фіскальний номер із відображенням у фіскальних чеках від 29.11.2023 № 2758 за ціною реалізації 29,00 грн та 09.12.2023 № 2808 за ціною реалізації 29грн. марки акцизного податку серія та номер AFOA107742.

Таким чином, вказані вищевказані пляшки горілки «Українка», які відповідно до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України реалізовані з відображенням марки акцизного податку AFOA107742 та реалізовані з відображенням марок акцизного податку, серія і номер яких повторюється, вважаються немаркованими, оскільки акцизні марки, номери яких зазначені на чеках реалізації вказаної продукції, не могли бути використані більше одного разу, тобто порушено вимоги ч.4 ст.11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями).

За результатом розгляду заперечень позивача на акт перевірки, ГУ ДПС в Одеській області прийнято висновок від 15.05.2024р. за №195/15-32-09-05, відповідно до якого висновки в акті перевірки є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

На підставі встановлених порушень, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №21774/15-32-09-05-10 від 22.05.2024р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 17 000грн. відповідно до ст.17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Не погодившись із зазначеним рішенням податкового органу та вважаючи його протиправним, позивач звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями ПК України.

Положеннями пп.19-1.1.14,19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України встановлено, що контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Приписами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За правилами п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до п.75.1.3 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтва, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст.80 Податкового кодексу України.

Приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності такої підстави у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Апеляційний суд зазначає, що основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995р. №481/95-ВР (надалі Закон №481/95-ВР).

Так, відповідно до ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Приписами ст. 17 Закону №481/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень;

Положеннями пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Нормами п.226.1 - 226.3 ст.226 ПК України визначено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пп.226.7 ст.226 ПК України встановлено, що кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:

- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

- вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

- алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Відповідно до п.226.3 ст.226 ПК України, Кабінетом Міністрів України затверджено постановою від 27 грудня 2010 року № 1251 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (надалі Положення).

Так, відповідно до п.5 Положення, марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих-код). На кожну марку наносяться, зокрема, позначення виду марки, що складається із слів та літер "алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)" - "АВ ЛГП", "алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)" - "АВ ВП", "алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)" - "АІ ЛГП", "алкоголь імпортний (виноробна продукція)" - "АІ ВП"; позначення виду марки, що складається із слів та літер; серія із чотирьох літер і шестизначний номер; сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знаку, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно із п.20 Положення маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Відповідно до п.8-10 Положення, покупцями марок акцизного податку є вітчизняні виробники алкогольних напоїв. Для придбання виробником алкогольного напою марки акцизного податку подається довідка про сплату суми податку яка розрахована за ставками для готової продукції.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

Аналізуючи вищевказані норми, судова колегія зазначає, що законодавцем визначена відповідальності у вигляді штрафу саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію немаркованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

При цьому, поняття немаркованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів визначає Податковий кодекс України та Положення №1251.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із акту фактичної перевірки від 25.04.2024р. за №17362/15-32-09-05-10/, в ході проведення фактичної перевірки магазину, що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Курортне, вул.Садова, буд.15, встановлено реалізацію відповідно до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України двох пляшок горілки «Українка», код УКТ ЗЕД , ємністю 0,1 л через РРО фіскальний номер із відображенням у фіскальних чеках від 29.11.2023р. №2758 за ціною реалізації 29грн. та 9.12.2023р. №2808 за ціною реалізації 29грн. марки акцизного податку серія та номер AFOA107742.

Отже, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію алкогольних напоїв, повинні чітко дотримуватись вимог абз.3 ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР, ст.226 ПК України та Положення №1251 щодо належного маркування алкогольних напоїв.

Верховний Суд у постановах від 6.06.2019р. у справі за №823/748/17, від 8.08.2019р. у справі №808/4653/14, від 10.06.2020р. у справі №808/4108/16 вказав, що хоча маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку і здійснюється виробниками цієї продукції, втім порушенням норм Закону №481/95 щодо правил торгівлі такими напоями є саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку; немаркованими ж вважаються алкогольні напої, марковані марками акцизного податку, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Апеляційним судом встановлено, що податковим органом дійсно виявлено факт реалізації позивачем двох плішок алкогольних напоїв за однією маркою акцизного податку серія та номер AFOA107742, тобто, пляшок, які марковані марками акцизного податку з відхиленням від вимог положення, затвердженого КМУ, оскільки товар марковано марками акцизного податку, що не видавались безпосередньо виробнику/імпортеру зазначеної продукції.

Відтак, з огляду на положення п.226.9 ст.226 ПК України реалізований та зберігаємий позивачем товар варто вважати немаркованим, за що, в свою чергу, ч.2 ст.17 Закону №481 передбачено застосування до суб`єкта господарювання штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000грн.

Що стосується посилань апелянта на те, що реалізовані 29.11.2023р. та 9.12.2023р. пляшки горілки «Українка» фактично є однією пляшкою горілки, то судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними та відповідними доказами.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

О.А. Шевчук