Справа № 760/18507/23
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів - Вівдиченко Т.Р., Черпака Ю.К.,

при секретарі - Рожок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанов,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ; далі - адвокат Герус Юрій Миколайович) звернувся в Солом`янський районний суд міста Києві з позовами до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач, ДПП), в якому просив визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції та скасувати постанову серії ЕАС №7416800 та №7417362.

У позовних заявах зазначив, що Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, оскільки здійснював лише буксирування несправного причепу до місця ремонту в місті Чернігові. Вказав, що решітка номерного знаку є елементом кріплення знаку та жодним чином не погіршує його прочитання. Разом з тим, інспектором не було заміряно відстань. Відмічає, що працівники поліції не надали доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, проігнорувавши його пояснення. Просив поновити строк на оскарження зазначених постанов відповідача, з огляду на ускладнений доступ до правової допомоги в умовах оголошеного воєнного стану, що призвело до дводенного пропуску такого, визнавши такі обставини поважними.

Ухвалами Солом`янського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року відкрито спрощені позовні провадження у справах №760/18507/23 та №760/18513/23.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року об`єднано в одне провадження справи №760/18507/23 та №760/18513/23, справі присвоєно №760/18507/23.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- скасовано постанову серія ЕАС №7416800 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 29 липня 2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Озередом Ростиславом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 126 Кодексу про адміністративні правопорушення України у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень;

- скасовано постанову серія ЕАС №7417362 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 29 липня 2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Мохначем Романом Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП) у вигляді штрафу в сумі 1190 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ДПП подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що позивачем пропущено строк на оскарження постанов, оскільки вони були винесені 29 липня 2023 року та вручені йому особисто в той же день.

Також апелянт зазначає, що оскільки повна маса причепа - 2700 кг, а транспортного засобу - 1790 кг, що загалом становить 4490 кг, то для керування транспортним засобом та причепом загальною масою більше 3500 кг, ОСОБА_1 повинен мати право на керування транспортними засобами категорії ВЕ.

Крім того, представник ДПП звертає увагу, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП було те, позивач керував транспортним засобом, задній номерний знак якого був закритий стороннім предметом, зокрема, решіткою.

У встановлений судом строк відзиву позивача на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 квітня 2025 року.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, клопотання про відкладення розгляду справи не направляли, що в силу положень частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу представника ДПП необхідно залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року - без змін, виходячи з такого.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2023 року інспектором Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Мохначем Р.М. було винесено постанову від 29 липня 2023 року №7417362 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень.

Підставою для прийняття оспорюваної постанови №7417362 було керування позивачем транспортним засобом, на якому задній номерний знак закритий стороннім предметом, а саме решіткою, чим порушено підпункт «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Крім того, 29 липня 2023 року інспектором Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Озередом Р.С. було винесено постанову від 29 липня 2023 року №7416800 про адміністративне правопорушення, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Підставою для прийняття оспорюваної постанови №7417362 було керування позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом з причепом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушено підпункт «а» пункту 2.1 ПДР.

Вважаючи протиправними постанови від 29 липня 2023 року №7416800 та №7417362, ОСОБА_1 10 серпня 2023 року (а.с.27) звернувся з позовом в Солом`янський районний суд міста Києва з цими позовами.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскільки відповідачем не надано до суду жодних доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то постанови від 29 липня 2023 року №7416800 та №7417362 про адміністративні правопорушення, з урахуванням приписів статті 77 КАС України, підлягають скасуванню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквенно-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заборона водію керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м закріплена також у підпункті «в» пункту 2.9 ПДР.

Отже, порушення учасником дорожнього руху вимог підпункту «в» пункту 2.9 ПДР тягне за собою відповідальність, передбачену частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Крім того, відповідно до частини другої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії закріплений також у підпункті «а» пункту 2.1 ПДР.

Таким чином, порушення учасником дорожнього руху вимог підпункту «а» пункту 2.1 ПДР тягне за собою відповідальність, передбачену частиною другою статті 126 КУпАП.

Водночас, судовою колегією враховується, що приписи статті 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частин першої, другої, третьої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абзацу першого частини другої статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

У спірному випадку, на переконання судової колегії, для підтвердження фактів порушення позивачем підпункту «а» пункту 2.1 та підпункту «в» пункту 2.9 ПДР, відповідач, в силу положень статті 251 КУпАП, мав би надати належні докази, зокрема, відеозапис події, під час якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом з причепом без посвідчення водія відповідної категорії та із закритим стороннім предметом, а саме решіткою, заднім номерним знаком.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 126 та частиною першою статті 121-3 КУпАП, відповідачем не надано.

Згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28 серпня 2019 року у справі №152/976/17, фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду також звертає увагу, що з посвідчення водія НОМЕР_1 вбачається, що позивач ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами наступних категорій:

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

CE, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії С, D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів (дозволяється керування вантажним транспортним засобом масою від 7,5 тонн в зчепленні з причепом масою від 750 кг та автобусом з причепом);

T - трамваї та тролейбуси.

Отже, крім легкових автомобілів, трамваїв та тролейбусів, позивач ОСОБА_1 має право керувати вантажівками та автобусами з причепами.

Викладене свідчить, що транспортними засобами з причепами, які відносяться до категорій CE та DE, загальна маса та габарити яких є значно більші за транспортні засоби з причепами категорії ВЕ, а відтак твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не може керувати легковим авто з причепом, у даному конкретному випадку при вказаних обставинах є необґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджується факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених частиною другою статті 126 та частиною першою статті 121-3 КУпАП, оскаржувані ОСОБА_1 постанови підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком Солом`янського районного суду міста Києва, що оскільки представником ДПП не надано жодних доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, то постанови відповідача від 29 липня 2023 року №7416800 та №7417362 про адміністративні правопорушення, з урахуванням приписів статті 77 КАС України, підлягають скасуванню.

Щодо посилання апелянта на пропуск позивачем строку на оскарження до суду спірних постанов, які ОСОБА_1 були отримані у день їх прийняття 29 липня 2023 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає таке.

Матеріали справи свідчать, що примірники спірних у цій справі постанов позивачем отримано 29 липня 2023 року, тобто у день їх прийняття. Із вказаним позовом представник ОСОБА_1 - адвокат Герус Ю.М., звернувся 10 серпня 2023 року, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого частиною другою статті 286 КАС України.

Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Цим правом, як свідчать матеріали справи, позивач скористався, виклавши у позовних заявах клопотання про поновлення дводенного строку звернення до суду із вказаними позовами.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, пропущений процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом у випадку, якщо причини такого пропуску будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що хоча у пунктах 8 спірних постанов містяться підписи ОСОБА_2 про те, що йому роз`яснено права за статтею 286 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП (а.с.46, 70), однак рядок «Підпис про ознайомлення правопорушника» у постанові серії ЕАС №7417362, в якому наводиться витяг з порядку оскарження постанови у справі про адміністративного правопорушення, не містить підпису позивача. Копії відповідної сторінки примірника постанови серії ЕАС №7416800, яка наявна у розпорядженні відповідача, матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не є фахівцем у галузі права, не був ознайомлений під особистий підпис із порядком оскарження спірних постанов, звернувся до адвоката за отриманням правової допомоги на одинадцятий день з моменту їх прийняття та отримання, а позов поданий на дванадцятий день з часу отримання таких, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що у спірному випадку пропуск строку звернення до суду був незначним, а відтак у суду першої інстанції були наявні правові підстави для розгляду цієї справи по суті без застосування наслідків, передбачених статтею 123 КАС України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновки суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 229, 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року у справі №760/18507/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до частини третьої статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді Т.Р. Вівдиченко

Ю.К. Черпак

Повне рішення виготовлено 02 квітня 2025 року.