Справа № 280/1202/25
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Справа № 280/1202/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахуванні до розміру пенсії позивача 5% грошового забезпечення, як особі з числа військовослужбовців звільненому у відставку за віком, згідно пункту «а» ст.13 Закону №2262-ХІІ;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати пенсію позивачу призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії 69% відповідних сум грошового забезпечення з 12.06.2024; виплатити заборгованість з 12.06.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 03.01.2003 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової службу та деяких інших осіб». Позивач зазначає, що під час звільнення його у запас у 2003 році йому була нарахована пенсія за вислугу років у розмірі 55% грошового забезпечення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії. Позивач зазначає, що у період з 20.04.2021 по 12.06.2024 він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 у зв`язку з чим набув додатково 3 роки вислуги років, а з 12.06.2024 звільнений з військової службу у відставку, у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі. Позивач вказує на те, що у зв`язку із звільненням у відставку він має право на перерахунок пенсії, а саме, на думку позивача, відсотковий розмір його пенсії має складати 69%, зокрема: 55% - як військовослужбовцю звільненому у відставку, 5% - як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, 9% - за вислугу років понад 20 років. Позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з питання проведення перерахунку йому пенсії, проте отримав відмову.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав на те, що у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначено, що дія нормативно-правового акту починається з моменту набрання ним чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідача зазначає, що застосування 70% грошового забезпечення передбаченого Законом №2262 під час проведення перерахунку пенсії позивачу є такими, що повністю відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки на момент здійснення такого перерахунку діяла норма ст.13 Закону №2292, яка передбачала саме такий максимальний розмір пенсії. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що з 03.01.2003 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що під час призначення пенсії, основний розмір пенсії позивача було визначено у розмірі 55% грошового забезпечення (вислуга років 20, з урахуванням участі на ЧАЕС).

Також, судом встановлено, що у період з 20.04.2021 по 12.06.2024 позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 12.06.2024 №62-РС, ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «а» (за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З матеріалів справи встановлено, що після звільнення з військової служби позивачу виплачується пенсія виходячи із основного розміру грошового забезпечення 59% (вислуга років 23).

Позивач, вважаючи, що його розмір пенсії має складати 69% грошового забезпечення, звернувся з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі Закон №2262-XII).

Стосовно встановлення позивачу 5% збільшення основного розміру пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, суд зазначає таке.

Статтею 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом «в» статті 13 Закону №2262-ХІІ було передбачено, що особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З 01.01.2008 на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294) відповідач провів перерахунок пенсії позивача з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого з 01.01.2008 для відповідних категорій осіб, виходячи з чинної на цю дату редакції статті 13 вказаного Закону, яка не передбачала збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 процентів.

Із набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» №3591-IV від 04.06.2006, нова редакція підпункту «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ зазначену 5-процентну доплату не передбачала.

Так, під час проведення перерахунку позивачу пенсії за вислугу років після звільнення його з військової служби у 2024 році, відповідачем обраховано її основний розмір у 59% грошового забезпечення, з яким 50% - за вислугу 20 років та додатково 9% за наявність 3-х років вислуги понад 20 років.

Надбавка, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, позивачу не встановлено за наслідками перерахунку пенсії.

З цього приводу, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2022 у справі №200/7786/19-а, на яку покликається скаржник, дійшла наступного висновку:

«…72. Суди попередніх інстанцій установили, що пенсія за вислугу років була призначена позивачу в грудні 2002 року відповідно до пунктів "а", "в" частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, її розмір складав 93% від грошового забезпечення, у тому числі 10% - збільшення розміру пенсії на підставі пункту "в" частини першої статті 13 цього Закону як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 1.

73. На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ була чинною у редакції Закону № 3591-IV, яка не передбачала вказаної 10-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1.

74. Проте застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

75. Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на основі постанов № 103 і 704 немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним…».

Застосовуючи цей правовий висновок до обставин справи, суд вважає, що відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії позивача з урахуванням 50% суми грошового забезпечення, без урахування надбавки, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, у розмірі 5% до основного розміру пенсії, оскільки така надбавка була передбачена на дату призначення позивачу пенсії.

Під час ухвалення рішення, судом також враховується правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 по справі №380/20679/23.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.2 Закону №2262-ХІІ, пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Судом встановлено, що після звільнення позивача з військової служби його загальний розмір вислуги років склав 23 роки, а відповідно позивач має право на збільшення основного розміру пенсії на 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення за кожний рік вислуги понад 20 років.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач після звільнення з військової служби має право на призначення пенсії виходячи із її основного розміру у 64% відповідних суд грошового забезпечення, а саме: 50% - базовий розмір, 5% - збільшення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, 9% - збільшення у зв`язку із наявністю додаткової вислуги років у розмірі 3-х років понад встановлені 20 років.

Стосовно встановлення позивачу збільшення до основного розміру пенсії у 5%, як звільненому у відставку, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції чинній на дату призначення позивачу пенсії) передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, статтею 13 Закону №2262-ХІІ передбачено саме порядок призначення пенсії за вислугу років, а не питання її перерахунку.

Судом встановлено, що пенсія ОСОБА_1 призначена з 03.01.2003, у зв`язку із його звільненням з військової служби в запас, у розмірі 50%, а також позивачу додатково встановлення збільшення основного розміру пенсії на 5% у зв`язку із тим, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Пенсія у розмірі 55% грошового забезпечення, як особі звільненій у відставку за віком або за станом здоров`я, позивачу не призначалась.

Суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.02.2022 у справі №200/7786/19-а, відповідно до яких положення статті 13 Закону №2262-ХІІ застосовуються лише при першому призначенні пенсії.

Суд зазначає, що позивач отримує пенсію за вислугу років з 2003 року і те, що у 2024 році його повторно було звільнено з військової служби у відставку не може бути підставою для нового застосування положень статті 13 Закону №2262-ХІІ, оскільки такі застосовуються лише при першому призначенні пенсії.

Закон №2262-ХІІ не містить положень за яких пенсія за вислугу років може бути призначена вдруге із зміною підстав призначення пенсії.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 2 Закону №2262-ХІІ чітко визначено, що пенсіонери, які отримували пенсію за вислугою років, та були призвані на військову службу, після звільнення з військової служби мають право на виплату пенсії з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу до дня фактичного звільнення.

В свою чергу, положення статті 2 Закону №2262-ХІІ, були виконані відповідачем та позивачу була встановлено збільшення розміру пенсії на 9% за додаткові 3 роки вислуги.

Водночас підстава призначення пенсії, яка визначена у статті 13 Закону №2262-ХІІ та була застосована у 2003 році зміні не підлягає, оскільки таке не передбачено у зазначеному нормативно-правовому акті.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для встановлення позивачу збільшення до пенсії у розмірі 5%, у зв`язку із тим, що його було у 2024 році звільнено з військової служби у відставку, відсутні.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки позивачем судовий збір не сплачувався, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у повному обсязі з 12.06.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії у 64% відповідних сум грошового забезпечення з 12.06.2024.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова