Справа № 640/28882/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Справа№640/28882/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого-судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Громадянки Держави Еритрея ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

Позивач, Громадянка Держави Еритрея ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 08.09.2021 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 №3210-000007707; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття її сином ОСОБА_3 - громадянства України за територіальним походженням на підставі ч.3 ст.8 ЗУ «Про громадянство України» з урахуванням висновків викладених в рішенні суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивач, у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалою від 23.11.2021 (суддя Літвінова А.В.) відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи. Витребувано у відповідача у строк до24.12.2021 матеріали розгляду заяви ОСОБА_1 № 3210-000007707 та рішення Білоцерківського районного відділу ЦМУДМС у м. Києві та Київській області від 08.09.2021 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 №3210-000007707.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Разом з цим, на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України - наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19/474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу №640/28882/21.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/28882/21 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Аляб`єва І.Г.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2025 прийнято до провадження судді Аляб`єва І.Г. Адміністративну справу №640/28882/21.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв`язку з народженням дитини у 2020 році позивач звернулася з відповідними документами до уповноваженого органу державної міграційної служби для оформлення набуття її сином громадянства України, однак відповідачем було повернуто заяву позивачки з підстав того, що законодавство України не передбачає можливості подачі документів з питань громадянства України особами, законність перебування на території яких, підтверджується довідкою про звернення за захистом в Україні. На переконання позивачки, оскільки її син народився на території України, то останній відповідно до приписів законодавства України та за територіальним походженням має право на набуття громадянства України.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що, приймаючи відмову у прийняті заяви про оформлення громадянства України сина позивача, уповноважений орган державної міграційної служби діяв на підставі та у межах, передбачених чинним законодавством. Зазначає, що відповідно до визначеного чинним законодавством порядком передбачено, що під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України, однак при зверненні до відповідача позивачем було надано довідку про звернення за захистом в Україні №012475.

На думку відповідача, вказана вище довідка не є документом, який відповідно до вимог чинного законодавства являється належним підтвердженням проживання на території України на законних підставах та не може братися до уваги як документ який посвідчує особу та її статус.

У зв`язку з ненаданням позивачкою документу, що посвідчує особу заявника, а також документу про проживання позивача на території України Білоцерківським районним відділом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області обґрунтовано ухвалено рішення від 08.09.2021 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 №3210-000007707. Просить відмовити в задоволенні позову.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою держави Еритрея, що підтверджено паспортом та офіційним перекладом до паспорта серії НОМЕР_1 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.03.2021 підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19.06.2021 звернулася до Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області із заявою про набуття її сином ОСОБА_3 , народженим ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Одеса, громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про громадянство України. До вказаної заяви додані наступні документи: 2) копія свідоцтва про народження; 3) паспортний документ серії НОМЕР_1 ; 4) копія довідки про звернення за захистом; 5) дві фотокартки дитини (розміром 35х45мм); 7) копія розписки про зберігання паспорту; 8) посвідчення біженця № НОМЕР_3 .

Вказаною заявою позивач також зазначила, що з оригіналом її паспорта можна ознайомитися в ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, оскільки він там зберігається протягом процедури звернення за захистом в Україні, а тому він не може отримати його на руки.

Листом від 24.06.2021 відповідач повідомив, що відповідно до пункту 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України та подаються копії таких документів. Особи, які документовані довідками про звернення за захистом в Україні, не мають правових підстав для звернення із заявами про набуття громадянства України.

30.06.2021 позивачем на адресу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області надано заяву в якій позивачка зазначала, що її паспорт зберігається в ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області у зв`язку з процедурою набуття статусу біженця. Просила запропонувати їй інший шлях пред`явлення її паспорта до Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області розглянуло звернення позивачки від 30.06.2021 та повідомило її листом від 12.07.2021 про відсутність можливості повернення національного паспорта.

27.07.2021 позивачка звернулася з заявою до Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в якій просила долучити відповідь Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 12.07.2021.

06.09.2021 представник позивача звернулася до Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області з адвокатським запитом в якому просила повідомити про наслідки розгляду заяви ОСОБА_1 №3210-000007707.

Листом Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області повідомлено представника позивача, що відповідачем ухвалено рішення від 08.09.2021 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 №3210-000007707.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадянство України» вбачається, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 1 Конвенції про скорочення безгромадянства, Договірна Держава надає своє громадянство народженій на її території особі, яка в іншому разі була б апатридом. Таке громадянство надається: (а) при народженні, в силу закону або (b) при порушенні перед належним органом влади клопотання відповідною особою або від її імені в порядку, встановленому національним законодавством. За умови дотримання положень частини 2 цієї статті жодне подібне клопотання не може бути відхилене.

Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про громадянство України», дитина, яка народилася на території України після 24.08.1991 і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 - син позивачки, народився в Україні в м.Одеса 25.03.2020 і є іноземцем, щодо якого її матір`ю - позивачем по даній справі.

Відповідно до декларації 3210-000000555 ОСОБА_3 є особою без громадянства з моменту народження.

Відповідно до пункту 43 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 (надалі - Порядок), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням дитиною, яка народилася на території України після 24.08.1991 і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем (частина третя статті 8 Закону), один із батьків дитини або інший законний представник подає документи, передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 39 цього Порядку, а також копію свідоцтва про народження дитини.

Пунктом 1 Порядку № 215 зазначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи передбачені розділом II цього Порядку.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 215 заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем реєстрації особи; особою, яка постійно проживає за кордоном, - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.

Пунктом 5 Порядку № 215 зокрема передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Відповідно до підпунктів «а» - «г» пункту 39 Порядку № 215, один із батьків дитини або опікун чи піклувальник подає такі документи:

а) заяву про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм) дитини;

в) заяву дитини віком від 14 до 18 років про згоду щодо набуття громадянства України;

г) зобов`язання припинити іноземне громадянство - для дітей, які є іноземцями.

Для дітей-іноземців, які є громадянами (підданими) кількох держав, - зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається для дітей, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є діти, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що вказані у зазначених пунктах порядку документи були подані позивачем 19.06.2021 до Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Відповідно до пункту 5 Порядку, під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється паспортний документ або документ, що його замінює та посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном. У разі потреби подається засвідчений переклад тексту документа українською мовою.

Відповідно до пункту 4 Порядку, заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

З матеріалів справи вбачається, що під час подання документів до Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області позивачем подана довідка про звернення за захистом в Україні та копія паспортного документа іноземця, а також заява про можливість ознайомитися з її паспортним документом в ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України

Суд звертає увагу, що відповідно до наданих позивачем документів вбачається, що остання проживає в Україні на законних підставах, що підтверджується довідкою про звернення за захистом в Україні, яка відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового чи тимчасового захисту» є документом, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочався з моменту звернення особи із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до остаточного визначення статусу такої особи у розпочатій процедурі.

Позивач звернулася до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту №012475.

Відповідно до довідки про звернення за захистом на ім`я позивача місцем перебування є: АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Таким чином, виходячи з аналізу викладеного та враховуючи той факт, що на момент звернення позивачки до уповноваженого органу з заявою щодо оформлення набуття її сином ОСОБА_3 громадянства України її паспортний документ знаходився на збереженні у відповідача, до якого територіально відноситься Білоценрківський районний відділ ДМС України, позивач подаючи відповідачу довідку про звернення за захистом в Україні як документ, що його замінює та посвідчує особу заявника, на переконання суду фактично було пред`явлено відповідачу документ, що посвідчує особу позивача, що в свою чергу відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, з урахуванням викладених вище висновків суду можна прийти до висновку, що позивачем були подані всі необхідні документи у встановленому законом порядку, а твердження відповідача про відсутність у позивача документів, передбачених пунктом 5 Порядку, зазначені у рішенні про припинення провадження за заявою №3210-000007707, не відповідають дійсності.

При цьому суд вважає також за необхідне звернути увагу, що під час подачі документів позивачкою також до заяви про оформлення набуття громадянства України було додано копію паспорта громадянки Еритреї НОМЕР_1 , у зв`язку із чим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, для оформлення набуття громадянства України за народженням дитини батьки або один із батьків повинні надати копії документів, зокрема, копію свідоцтва про народження дитини і копію паспорта громадянина України, що підтверджує факт перебування одного з батьків особи у громадянстві України на момент її народження.

Водночас, суд звертає увагу, що чинними на момент виникнення спірних правовідносин нормами не передбачено обов`язку матері дитини, яка бажає отримати громадянство України за народженням надавати оригінали таких документів, зокрема, оригінал паспорту громадянина України, що підтверджує факт перебування одного з батьків особи у громадянстві України на момент її народження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 .08.2020 у справі № 802/2417/17-а.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 908,00грн. (квитанція від 06.10.2021).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області підлягає судовий збір у розмірі 908,00грн.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Громадянки Держави Еритрея ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 08.09.2021 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 №3210-000007707.

Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (, 02152, м.Київ, вул.Березняківська, 4-А) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) від 19.06.2021 про оформлення набуття її сином ОСОБА_3 - громадянства України за територіальним походженням на підставі ч.3 ст.8 ЗУ «Про громадянство України» з урахуванням висновків викладених в рішенні суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (, 02152, м.Київ, вул.Березняківська, 4-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено і підписано 03.04.2025 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв