Справа № 480/2321/24
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2025 року м. Суми Справа № 480/2321/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Сидорук А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Заяви учасників справи. Процесуальні дії суду.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України з 21.09.2004 до 27.02.2023; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки термін перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України з 21.09.2004 до 27.02.2023 та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 10.10.2023, з урахуванням раніше виплачени сум.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу неправомірно не враховано до стажу в поліції стаж проходження державної кримінально-виконавчої служби, внаслідок чого позивач недоотримує належну надбавку за вислугу років.
27.03.2025 судом відкрито провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу.
До суду 03.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.
Відзив мотивовано тим, що Законом України ''Про Національну поліцію'' № 580-VIII визначено вичерпний перелік видів служби та роботи, який зараховується до стажу служби в поліції. Оскільки державна кримінально-виконавча служба не зазначена у вказаному переліку, то відповідачем правомірно не зараховано таку службу позивача до стажу служби в поліції.
До суду 08.04.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити вимоги у повному обсязі.
Відповідь позивачем мотивована тим, що з огляду на тотожність правового статусу служби в ОВС і служби в установі виконання покарань, то стаж служби в державній кримінально-виконавчій службі підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.
Встановлені судом фактичні обставивни.
Відповідно до записів трудової книжки та послужного списку позивач, у період з 21.09.2004 до 27.02.2023, проходив службу в державній кримінально-виконавчій службі, у тому числі у період з 23.02.2009 до 31.11.2011 перебувала у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку (а.с.16-19, 22, 24).
Відповідно до наказу ДУ ''Центр пробації'' від 20.02.2023 № 172/к про звільнення позивача з державної кримінально-виконавчій службі з 27.02.2023, станом на день звільнення зі служби вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 18 років 5 місяців 6 днів, а у пільговому - 24 роки 6 місяців 28 днів (а.с.15).
З 10.10.2023 позивач проходить службу в поліції в ГУНП в Сумській області (а.с.26).
23.02.2024 позивач звернулась до начальника ГУНП в Сумській області із рапортом щодо зарахування стажу державної кримінально-виконавчої служби у період з 21.09.2004 до 27.02.2023 до стажу служби в поліції (а.с.13).
На вказаний рапорт відповідач листом від 06.03.2024 повідомив позивача про незарахування вказаного стажу до стажу служби в поліції (а.с.14).
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.59 ЗУ ''Про Національну поліцію'' служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з п.3 ч.2 ст.78 вказаного Закону до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Пунктом 5 Прикінцевих положень КВК України передбачено, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія 22 і 23 ЗУ ''Про міліцію'', а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.
Частиною 5 ст.23 ЗУ ''Про Державну кримінально-виконавчу службу України'' встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений ЗУ ''Про Національну поліцію'', а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України (ч.1 ст.6 цього ЗУ).
Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006, його дія поширюється на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Отже, законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками ОВС, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.
Таким чином, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія ЗУ ''Про державну службу''), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів ОВС України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 ЗУ ''Про міліцію'' та відповідні норми ЗУ ''Про Національну поліцію'', Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою КМ УРСР від 29.07.1991 № 114.
Тобто всі обов`язки, обмеження служби в ОВС та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.
Відповідно до норми ч.2 ст.181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Оскільки позивач у період з 21.09.2004 до 27.02.2023 проходила службу в Державній кримінально - виконавчій службі, у тому числі у період з 23.02.2009 до 31.11.2011 перебувала у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, вказаний період, у відповідності до п.3 ч.2 ст.78 ЗУ ''Про Національну поліцію'' та ч.2 ст.181 КЗпП України, повинен бути зарахований позивачу до стажу служби в поліції.
Суд звертає увагу, що позивач просить визнати дії відповідача протиправними. Водночас суд зазначає, що відсутність зарахування позивачу до стажу служби в поліції періоду служби є пасивною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, а тому належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправною бездіяльності відповідача.
Тому суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, а саме шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції вищезазначеного періоду, яка не відповідає критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України. Також суд зобов`язує відповідача зарахувати до стажу служби в полції позивача період його служби з 21.09.2004 до 27.02.2023.
Вимога зобов`язати відповідача провести перерахунок і виплату грошового забезпечення, в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 10.10.2023, задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.
На даний момент позивачу на виконання цього рішення не здійснено зарахування періоду служби до стажу служби в поліції, відповідно у суду відсутні докази того, що після такого зарахування позивачу не буде виплачуватися надбавка за стаж роботи в поліції.
При цьому, у разі невиплати такої надбавки пілся виконання даного рішення, позивач не позбавлений права звернення до суду з новим позовом для захисту своїх прав.
Отже, суд дійшов висновку про часткове задовлення позовних вимог.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд на підставі норми ч.8 ст.139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, наявний на момент прийняття на службу у Головне управління Національної поліції в Сумській області, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі з 21.09.2004 до 27.02.2023.
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 03.04.2025.

Суддя А.І. Сидорук