Справа № 120/17795/21-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17795/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

03 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2025 року представником ОСОБА_1 подано до Вінницького окружного адміністративного суду заяву про виправлення описки в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року, в частині, що стосується невірного зазначення боржника в особі керівника Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 10 січня 2025 року адвокатом адвокатського бюро "Алфімов і Партнери" Алфімовим О. скеровано до Бюро економічної безпеки України адвокатський запит з проханням повідомити, з якого часу ОСОБА_1 працював на посаді директора Бюро економічної безпеки України та коли його звільнено з посади. 17 січня 2025 року Бюро економічної безпеки України надало відповідь на адвокатський запит, в якому зазначено, що ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою директора Бюро економічної безпеки України з 23 серпня 2021 року відповідно до наказу Бюро економічної безпеки України від 23 серпня 2021 року № 1-к "Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2021 року № 977-р". 14 квітня 2023 року ОСОБА_1 припинив виконувати повноваження директора Бюро економічної безпеки України та звільнений із займаної посади за власним бажанням. Тобто, заявник стверджує, що на момент прийняття Вінницьким окружним адміністративним судом ухвали від 28 серпня 2023 року, якою приведено у відповідність до вимог виконавчого документу ухвал від 30 січня 2023 року та від 02 травня 2023 року у справі № 120/17795/21-а в частині визначення боржником ОСОБА_1 , останній не займав посаду керівника Державної фіскальної служби України, а тому і не може бути боржником у виконавчому провадженні. Відтак, на думку заявника, суд допустив описки в ухвалі від 28 серпня 2023 року в частині невірного визначення боржником керівника Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 , а тому звернувся до суду із цією заявою та просить виправити допущені описки.

Вінницьким окружним адміністративним судом ухвалою від 03 лютого 2025 року заяву про виправлення описок в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, заявником подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2025 та прийняти нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою директора Бюро економічної безпеки України з 23 серпня 2021 року відповідно до наказу Бюро економічної безпеки України від 23 серпня 2021 року № 1-к "Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2021 року № 977-р". 14 квітня 2023 року ОСОБА_1 припинив виконувати повноваження директора Бюро економічної безпеки України та звільнений із займаної посади за власним бажанням.

Крім того, апелянт звертає увагу на розпорядження КМ України від 20 серпня 2021 року №976-р "Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної фіскальної служби України", яким звільнено ОСОБА_1 , призначеного за контрактом про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з посади Голови Державної фіскальної служби України за власним бажанням.

На думку апелянта, викладені вище доводи не враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до п.14 ч.1 ст.294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

З урахуванням вказаного, справу належить розглядати у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом з матеріалів справи, в грудні 2021 року позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документів, необхідних для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов`язано Державну фіскальну службу України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2837 (дві тисячі вісімсот тридцять сім) гривень 50 копійок.

Вказане судове рішення 16 червня 2022 року набрало законної сили, у зв`язку із чим судом видано виконавчий лист № 120/17795/21-а.

20 жовтня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року шляхом зобов`язання Державну фіскальну службу України подати звіт про виконання судового рішення.

У зв`язку із неподанням суб`єктом владних повноважень звіту про виконання судового рішення судом розглядалось питання щодо накладення на керівника Державної фіскальної служби України штрафу.

Так, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року вирішено накласти на керівника Державної фіскальної служби України штраф за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у справі № 120/17795/21-а в розмірі 53680 гривень. Цією ухвалою стягнуто половину суми штрафу в розмірі 26840 гривень на користь ОСОБА_2 , а іншу половину суми штрафу в розмірі 26840 гривень до Державного бюджету України. Також встановлено Державній фіскальній службі України новий строк для подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у справі № 120/17795/21-а.

Проте, у встановлений строк боржник знову не подав звіт про виконання судового рішення, а тому ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року на керівника Державної фіскальної служби України накладено штраф за повторне невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у справі № 120/17795/21-а в розмірі 107360 гривень. Цією ухвалою вирішено стягнути половину суми штрафу в розмірі 53680 грн на користь ОСОБА_2 , а іншу половину в розмірі 53680 грн до Державного бюджету України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року приведено у відповідність до вимог виконавчого документа ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року та від 02 травня 2023 року у справі № 120/17795/21-а, зокрема шляхом зазначення боржником керівника Державної фіскальної служби України Мельника Вадима Івановича (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39292197).

24 січня 2025 року представником ОСОБА_1 подано до суду заяву, у якій він просить виправити описку, допущену в ухвалі від 28 серпня 2023 року, в частині, що стосується невірного зазначення боржника в особі керівника Державної фіскальної служби України Мельника Вадима Івановича, оскільки судом помилково зазначено боржника в особі керівника Державної фіскальної служби України Мельника Вадима Івановича.

Приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції виходив з того, що ч. 1 ст. 253 КАС України передбачено, що суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Наведеною нормою передбачено можливість усунення такого недоліку судового рішення, як допущені при його виготовленні помилки технічного (неюридичного) характеру.

В ухвалі Вінницького окружного адміністративного від 28 серпня 2023 року зазначено, що згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 175058 від 07 серпня 2023 року керівником Державної фіскальної служби України з 22 грудня 2020 року є Мельник Вадим Іванович, а тому саме він як посадова особа суб`єкта владних повноважень і є боржником за ухвалами Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року та від 02 травня 2023 року.

08 вересня 2023 року ОСОБА_2 подано до суду заяву, у якій просив виправити описку, допущену в ухвалі від 28 серпня 2023 року, в частині, що стосується невірного зазначення боржника в особі керівника Державної фіскальної служби України Мельника Вадима Івановича.

Проте ухвалою Вінницького окружного адміністративного від 29 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, стягувач оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року - без змін.

Таким чином, в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року судом не випадково визначено боржником - керівника Державної фіскальної служби України Мельника Вадима Івановича, а тому така ухвала не містить описок, на які вказує заявник.

Відтак заява про виправлення описок є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

Виходячи із системного аналізу приписів КАС України описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Таким чином, описка у розумінні статті 253 КАС України - це випадкова помилка у рішенні, допущена при його викладенні. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або виправляє помилки, які мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення).

Отже, виправлення допущених у судовому рішенні, зокрема ухвалі, описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 800/520/16 (провадження № 11-684сап18) та постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 804/5600/16.

Так, Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 28 серпня 2023 року вирішив, зокрема, привести у відповідність до вимог виконавчого документа ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року та від 02 травня 2023 року у справі №120/17795/21-а шляхом зазначення, зокрема, боржником керівника державної фіскальної служби України Мельника Вадима Івановича (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39292197).

ОСОБА_1 через свого представника, вважаючи, що судом допущено описку в ухвалі від 28 серпня 2023 року в частині визначення керівника боржника, звернувся з відповідною заявою до Вінницького окружного адміністративного суду.

Однак, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги Мельника В.І., колегія суддів вважає, що наведені заявником доводи свідчать про його незгоду із прийнятою ухвалою та не вказують про наявність в оскаржуваному судовому рішенні описок, виправлення яких може бути здійснено в порядку, передбаченому статтею 253 КАС України, оскільки визначаючи боржником керівника державної фіскальної служби України Мельника Вадима Івановича, судом досліджено, надано оцінку обставинам справи та наявним документам, зокрема, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі та з урахуванням якого зроблено висновок про те, що саме така особа є боржником. В свою чергу, колегія суддів зазначає, що наведенні доводи могли б слугувати підставою для подання апеляційної скарги на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року, з урахуванням вимог КАС України.

Також, суд зауважує, що невнесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань актуальних відомостей про керівника ДФС України не свідчить про описку в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року, а свідчить про неналежне виконання своїх повноважень та обов`язків відповідальних осіб щодо приведення у відповідність інформації в Єдиному державносу реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, вказане свідчить про неможливість задоволення заяви ОСОБА_1 про виправлення описки по тексту ухвали Вінницького окружного адміністративного від 28.08.2023, оскільки наведені заявником обставини, як підстава для внесення виправлення описки в рішення суду, не є ані очевидною арифметичною помилкою, ані опискою в розумінні приписів статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що заявником не зазначається як саме суд має виправити описку (хто є належним боржником в даній справі).

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про виправлення описки.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржувану ухвалу відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови в задоволенні заяви про виправлення описки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.