Справа № 644/7531/24
Суддя: Попова В. О.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Попова В. О.
Справа № 644/7531/24
Провадження № 2-а/644/34/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Чоломбитько Юлії Олександрівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Чоломбитько Ю.О. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови відповідача №179-1п від 26.08.2024 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний. Постановою №179-1п від 26.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника підполковника ОСОБА_2 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Позивач оскаржує постанову, стверджуючи про відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях через відсутність об`єктивної сторони та порушення процедурних норм під час складання постанови; посилається на те, що йому не було вручено відповідне направлення, тому ним не порушено обов`язок проходити ВЛК.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.12.2024 відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02 жовтня 2025 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, де на спростування доводів позову зазначено, що постанова прийнята законно, з дотриманням вимог діючого законодавства в сфері військового обліку, підстави для її скасування відсутні. Вважав, що справа про адміністративне правопорушення вирішена в точній відповідності з законом, а постанова по адміністративній справі №179-1п від 26.08.2024 цілком законна та обґрунтована.

07 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив.

Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, у відзиві просив розгляд справи здійснити без участі відповідача за наявними матеріалами.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина третя статті 268 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.08.2024 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 № 179-1П ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП ( порушення абз. 3 ч.1 ст. 22 Закону №3543-XII) та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 28 Порядку №560 Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до п. 74 Порядку № 560 резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати законодавчі акти, які визначають, зокрема, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Разом з тим, згідно з абз. 3 ч.1 ст. 22 Закону №3543-XII передбачено обов`язок громадян проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Зі змісту фабули оскаржуваної постанови №179-1п від 26.08.2024 вбачається, що 25.08.3024 у приміщенні міської поліклініки № 18 уповноваженими особами ТЦК та СП позивачу було запропоновано отримати під особистий підпис направлення на проходження медичного огляду ВЛК та пройти медичний огляд ВЛК, але ОСОБА_4 від отримання направлення та проходження медичного огляду ВЛК відмовився. Дії ОСОБА_1 в постанові №179-1п від 26.08.2024 кваліфіковано за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Проте, суд зазначає, що в момент коли уповноважені посадові особи ТЦК та СП запропонували позивачу ОСОБА_1 отримати направлення на проходження медичного огляду ВЛК, вони могли лише повідомити ОСОБА_1 про необхідність пройти ВЛК та вручити повістку, якою громадянин викликається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у конкретний строк та місце для направлення для проходження медичного огляду. Позаяк в ході пропозиції отримати направлення на проходження медичного огляду ВЛК особа не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності за відмову від проходження ВЛК.

Стороною відповідача не надано жодних відомостей про вручення позивачу повістки про його виклик для направлення для проходження медичного огляду, прийняття уповноваженою особою рішення та вручення ОСОБА_1 направлення для проходження ВЛК, що є обов`язковою передумовою притягнення його до відповідальності за відмову від проходження медичного огляду,.

Більш того, належних та достовірних доказів у контексті ст. 73-74 КАС України доказів вручення позивачу такого направлення під особистий підпис та роз`яснення йому вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як то передбачає абз.2-3 пункту 74 Порядку №560, стороною відповідача також не надано.

Отже, суд виснує, що відповідач не виконав обов`язок доказування, який на нього покладено згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, та відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що не було зроблено відповідачем, а тому наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності - не доведена.

За конкретних обставин відсутності повістки про виклик, що означає необізнаність позивача про необхідність проходити ВЛК у цей день, вимога уповноважених осіб ТЦК та СП негайного проходження огляду позивачем без урахування об`єктивних причин, таких як необхідність підготовки медичних документів, суперечить принципу пропорційності (пункт 8 частини другої статті 2 КАС України). Така вимога порушує необхідний та справедливий баланс між індивідуальними правами громадянина на належний медичний огляд та інтересами держави, особливо з огляду на те, що чинне законодавство не вимагає проведення такого огляду негайно. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач не порушив обов`язок проходити ВЛК.

Суд вважає, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, згідно ч.2 ст.77 КАС України не доведено правомірність оспорюваної постанови №179-1п від 26.08.2024 про накладення адміністративного стягнення, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі.

Доводи відповідача щодо правомірності оспорюваної постанови відповідача та відповідності її вимогам діючого законодавства, є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам суду.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку...

Відтак, наявні правові підстави для скасування постанови відповідача.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, провадження по справі підлягає закриттю.

Частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 гривень

Керуючись статтями 2, 6-9, 72-77, 90, ст. 205, ст. 241-246, 250, 255, 257-262, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 від 26.08.2024 №179-1п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн , та провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03.04.2025.

Суддя В.О. Попова