Справа № 260/2255/25
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 квітня 2025 рокум. Ужгород№ 260/2255/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника Панфілова Павла Генадійовича ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДМС України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород вул. Коршинського, 2 А, ), Тячівського відділу Головного управління ДМС України в Закарпатській області (90560, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Армійська, 6, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2025 року ОСОБА_2 , через уповноваженого представника Панфілова Павла Генадійовича звернувся з позовною заявою до Головного управління ДМС України в Закарпатській області, Тячівського відділу Головного управління ДМС України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, в особі Тячівського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки; 2) зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, в особі Тячівського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до вимог частини 2 статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Досліджуючи позовну заяву на предмет відповідності вимогам КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вказаній конституційній нормі кореспондує норма частини 1 статті 5 КАС України, якою визначено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо така особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 2 статті 43 КАС України встановлено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відтак можна зробити висновок про те, що неповнолітні особи мають право на звернення до суду у спорах з приводу публічно-правових відносин, проте самостійно лише у тих правовідносинах, у яких вони можуть брати участь відповідно до законодавства.

Варто зауважити, що перелік публічно-правових відносин, у яких неповнолітня особа може брати участь самостійно, окремим законодавчим актом не визначено. Відтак при вирішенні вказаного питання варто у кожному окремому випадку виходити із суті публічно-правового спору, який вирішується судом. При цьому необхідно враховувати норми права, які регулюють такі публічно-правові відносини.

Відповідно до статті 31 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини.

Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість;

2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Малолітня особа не несе відповідальності за завдану нею шкоду.

Відповідно до частини 1 статті 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:

1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами;

2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом;

3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи;

4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку);

5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг.

При цьому, необхідно враховувати норми частини 2 статті 32 ЦК України про те, що неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

У цій справі предметом спору є відмова Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, в особі Тячівського відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки.

Проте, навіть за наявності згоди батьків на вчинення правочинів, неповнолітній ОСОБА_2 не може самостійно представляти свої інтереси у адміністративному суді з огляду на приписи частини 2 статті 43 КАС України, а його права, свободи та інтереси у суді мають захищати законні представники в порядку статті 56 цього Кодексу.

Відтак, не маючи адміністративної процесуальної дієздатності у публічно-правовому спорі, неповнолітній, відповідно, не може доручати ведення такої справи іншим особам, зокрема і адвокатам. Такими повноваженнями наділені лише його законні представники.

Встановивши під час відкриття провадження у справі, що неповнолітній ОСОБА_2 не може самостійно представляти свої інтереси у адміністративному суді з огляду на приписи частини 2 статті 43 КАС України, а його права, свободи та інтереси у суді мають захищати законні представники в порядку статті 56 цього Кодексу, суд приходить до переконання про наявність встановлених пунктом 3 частини 4 статті 169 КАС України підстав для повернення позовної заяви позивачеві. Такими підставами є подання позовної заяви особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Судом врахована правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 19 лютого 2025 року у справі № 380/7492/23.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 160, 169, 171, 248 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника Панфілова Павла Генадійовича до Головного управління ДМС України в Закарпатській області, Тячівського відділу Головного управління ДМС України в Закарпатській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль