Справа № 607/2989/25
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 Справа №607/2989/25 Провадження №2-а/607/214/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Кметика Віталія Ярославовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Кметик В.Я. звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №133 від 02.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що постановою №133 від 02.02.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за те, що позивач у період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану не уточнив в період з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024, персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста протягом 60 днів відповідно до абз. 4 пп. 1 п. 2 II. Прикінцеві та перехідні положення.

З вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки 30.01.2025 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою проходження військово-лікарської комісії для можливості подальшого продовження отриманої відстрочки на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Того ж дня, 30.01.2025 відносно позивача було складено протокол №126 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України. Під час складення протоколу №126 від 30.01.2025 та винесенні постанови №133 від 02.02.2025 позивачем повідомлено відповідача про те, що обов`язок, порушення якого йому ставиться у вину, виконано ним 16.08.2024, на підтвердження чого надано відповідний витяг із електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста (застосунок «Резерв +»). За змістом ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Відтак, починаючи з 16.08.2024 відповідач, як безпосередній користувач та адміністратор Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача, був обізнаний про факт можливого порушення ним відповідних положень закону.

Також вказує на те, що норми законодавства, порушення яких ставиться у вину позивачу, викладені в оскаржуваній постанові не правильно.

Отже, відповідачем не надано об`єктивних і беззаперечних, узгоджених між собою доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Просить скасувати постанову та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Ухвалою судді від 13.02.2025 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

25.02.2025 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що правопорушення було вчинене ОСОБА_1 після 19.05.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024, яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, при цьому саме з 19.05.2024 у позивача виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані, тобто до 16.07.2024 включно. Разом з тим, позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього вищевказаними нормативно - правовими актами, жодним із визначених законом способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Щодо доводів позивача про не застосування ІНФОРМАЦІЯ_3 при притягненні до адмінвідповідальності вимог Примітки до ст. 210 КУпАП, слід зазначити наступне. Примітка до ст. 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із зазначених способів. А відтак, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач. При цьому, жодна з баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання військовозобов`язаного, номер його засобу зв`язку та адресу електронної пошти.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача Кметик В.Я. не з`явились, представник подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу без його участі, про що зазначив у прохальній частині відзиву на позов.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши адміністративну справу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, керуючись такими міркуваннями.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 30.01.2025 офіцером відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол №126 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно із протоколом 30.01.2025 ОСОБА_1 , близько 14 год. 30 хв., прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово-облікових даних. Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 у період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану не уточнив в період з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста протягом 60 днів відповідно до абз. 4 пп. 1 п. 2 II. Прикінцеві та перехідні положення.

У зв`язку із вищевказаним, ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18 квітня 2014 року №49), який затверджений Законом Украйні від 17.03.2014 №1126-УІІ та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим здійснив порушення вимог п.5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами).

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

У протоколі ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи 02.02.2025 о 16 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , кабінет № 306). Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

У графі «До протоколу додається» вказано: копія документу, що посвідчує особу (паспорт), копія військово-облікового документу, витяг про звірку даних.

Копію протоколу ОСОБА_1 отримав 30.01.2025.

02.02.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виніс постанову №133 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. Мотивувальна частина постанови аналогічна викладеній у протоколі.

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 02.02.2025.

Згідно витягу із застосунку «Резерв +» ОСОБА_1 перебуває на обліку, як військовозобов`язаний. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має відстрочку до 07.02.2025. Дані уточнені 16.08.2024.

Згідно відомостей долучених відповідачем до відзиву, звірка даних ОСОБА_1 при особистій явці відбулась 04.02.2025, а згідно даних з реєстру звірка контактних даних відбулась 16.08.2024 за допомогою Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період, у виді накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності саме за порушення правил військового обліку.

Відтак, в оскарженій постанові повинні бути наведені чіткі посилання на те, які саме правила військового обліку порушені позивачем (норми відповідного законодавства), а суд зобов`язаний перевірити чи дійсно ці норми законодавства були порушені.

Як в протоколі, так і в оскарженій постанові вказано про порушення позивачем вимог п.5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами).

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані , зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Проте, дана частина 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не містить пунктів, у тому числі п`ятого.

У той же час, ч. 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язує вищевказані категорії громадян України виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Тобто, дана норма є, частково, бланкетною. А саме, відсилає до правил військового обліку.

Згідно із підпунктом 2 пункту додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами), невиконання якого ставиться у вину позивачу, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Однак, позивачу не ставиться у вину не прибуття за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за несвоєчасне уточнення даних.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки передбачено абзацом 4 підпункту 10-1 пункту 1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами.

У той же час, про порушення цієї норми не вказано в оскарженій постанові.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови, а саме порушення позивачем вимог п.5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами).

Помилкова, можливо з опискою, кваліфікація дій (бездіяльності) позивача, не може бути законною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому, слід звернути увагу на те, що відповідач, ознайомившись із змістом позовної заяви, у відзиві не вказує на те, що оскаржувана постанова містить описки в застосованих нормах законодавства.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи не доведення відповідачем правомірності оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, та вважає, що постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Щодо доводів позивача про те, що положення ст.210 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, то суд не приймає такі до уваги, оскільки у спірних правовідносинах примітка до ст.210 КУпАП не підлягає застосуванню, так як чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може лише перевірити чи уточнити персональні дані військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Стосовно доводів позивача про сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вчинене позивачем правопорушення мало триваючий характер, а тому строки притягнення його до адміністративної відповідальності необхідно обчислювати саме з моменту виявлення правопорушення 16.08.2024, коли відповідач як користувач Єдиним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів, був обізнаний про факт можливого порушення.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Із наведеного слідує, що з 17.07.2024 до 16.08.2024 правопорушення було триваючим, останнім днем порушення є 16.08.2024 (дата уточнення позивачем свої персональних даних за допомогою застосунку «Резерв+»), а датою виявлення слід вважати 30.01.2025 (дату, коли позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено відповідне порушення).

Таким чином, на момент винесення 02.02.2025 оскарженої постанови строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, не закінчились, оскільки адміністративне стягнення було накладене на позивача до спливу річного строку, який обчислюється з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплачі судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №133 від 02.02.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження - АДРЕСА_1 .

Рішення складено та проголошено 27.03.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук