Справа № 947/37299/24
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/99/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Макаренко Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до Головного Управління Національної поліції в Одеській області () про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, шляхом сформування в системі «Електронний суд» 20.11.2024 року Детюк К.Б. подано позовна заява про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2786889 від 08.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що зазначене у постанові порушення п. 31.4.7. Правил дорожнього руху ( не працюючий задній габаритний ліхтар) не може застосовуватись до позивачці, так як стосується лише несправності задніх габаритних ліхтарів транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, але позивачка керувала засобом марки Ford Focus ( що зазначене у самої постанові) який відноситься до загального легкового та на момент зупинки не використовувався для перевезення великогабаритного, великовагового чи небезпечного вантажу. Крім того на момент зупинки транспортного засобу всі задні габаритні ліхтарі працювали про що свідчить і факт того що у постанові не зазначено який саме ( лівий/правий або всі ) були не працюючими.

З наданого 12.03.2025 року представником Головного управління Національної поліції в Одеській області відзиву вбачається заперечення проти задоволення позову з підстав наявності Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення якими врегульовані права та обов`язки працівників поліції а також вимог ч.1 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту постанови серії ЕНА №2786889 винесеної 08.08.2024 року поліцейським Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області сержантом поліції Басистим І.В. вбачається встановленим: «08.08.2024 о 21:19:33 у м. Білгород-Дністровський по вул Ізмаїльська у темну пору доби на транспортному засобі Ford Focus, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , не працював задній габаритний ліхтар, чим порушено п. 31.4.7 Ї ПДР порушення експлуатації транспортного засобу, відсутній чи несправний фари і задні габаритні ліхтарі в транспортному засобі що перевозить велико…» що стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КУпАП зі стягненням штрафу у розмірі 680 грн.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно підпункту « ї » п. 31.4.7 ПДР - забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Частиною першою статті 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У даному випадку поліцейським у постанові не зазначено будь-яких доказів які підтверджують виявлене порушення. Також , разом із відзивом, до суду не подавались будь-яки докази , на підставі яких можливо встановити виявлене правопорушення.

Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Враховуючи застосування до справ про притягнення до адміністративної відповідальності критеріїв кримінального провадження, у тому числі і критеріїв доказування « поза розумним сумнівом» суд при розгляді справи повинен визначити що надані належні та допустимими докази по справі, надані суб`єктом владних повноважень, яки були предметом дослідження при розгляді самої адміністративної справи, надають беззаперечну можливість визначитись із доведеністю вини особи у скоєнні саме того адміністративного правопорушення ке їй інкримінується та дотримання під час провадження принципів провадження.

Таким чином суд вважає що у судовому засіданні стороною відповідача не було доведено факт правопорушення яке було скоєне ОСОБА_2 08.08.2024 року.

Також стороною відповідача не спростовано факт невідповідності зазначеного у постанові порушення правил дорожнього руху , встановленого п. 31.4.7 ї ПДД України обставинам встановленим поліцейським ( звичайного легкового транспортного засобу який не перевозив великогабаритного, великовагового чи небезпечного вантажу ) а також не обґрунтовано факту не визначення у постанові поліцейським який саме задній габаритний ліхтар транспортного засобу був не працюючим ( лівий/правий або всі ).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі: постанова серії ЕНА №2786889 від 08.08.2024 року підлягає скасуванню внаслідок недоведеності вини ОСОБА_1 у скоєні 08.08.2024 року правопорушення передбаченого ст. 121 ч.1 КУпАП а сама адміністративна справа підлягає закриттю внаслідок відсутності у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до Головного Управління Національної поліції в Одеській області () про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2786889 від 08.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 04.04.25.

Суддя В. О. Луняченко