Справа № 200/1994/25
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 квітня 2025 року Справа №200/1994/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Відповідача в частині обмеження пенсії Позивача максимальним розміром;

зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок призначеної Позивачеві пенсії та здійснювати її подальшу виплату без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01.03.2019.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.01.2025 позовну заяву було залишено без руху. Надано позивачу строк в 5 (п`ять) днів з дня вручення йому копії цієї ухвали для надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору та заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

27.03.2025 року до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду, в якій було зазначено тіж підстави для поновлення пропущеного строку, які вже було зазначено представником у позовній заяві та яким було надано оцінку судом.

Підсумовуючи викладене, на думку суду, у поданій заяві про поновлення пропущеного процесуального строку від 27.03.2025, представником позивача не наведені поважні обставини пропуску строку звернення до суду в розумінні КАС України, викладені нормативні висновки Верховного Суду, національного законодавства та ЄСПЛ, не є підставами для поновлення строку звернення до суду.

Так поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Позивачем на підтвердження зазначених обставин належних та відповідних доказів не надано.

У Рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація цього права є наслідком його власної поведінки.

Виходячи з висновків Верховного Суду у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача).

Суд зазначає, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

З урахуванням усього викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про поновлення строку на звернення до суду. Одночасно суд наголошує, що позивач не позбавлений права на звернення до суду за оскарженням порушеного права, але таке звернення має бути в межах процесуальних строків встановлених законом.

Таким чином, суд констатує, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуто.

До суду позивач звернувся 20.03.2025, тобто з пропуском 6-місячного строку щодо позовних вимог в частині позову з 01.03.2019 року по 19.09.2024 року.

Позовна заява в частині позовних вимог щодо яких пропущений строк звернення до адміністративного суду (які перебувають поза межами 6-місячного строку звернення до адміністративного суду) підлягає поверненню.

Водночас, суд враховуючи, що у позові зазначається про триваюче досі порушення прав позивача, зокрема, містяться вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, шестимісячний строк звернення до суду по яких не сплив, дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі в частині позовних вимог з 20.09.2024.

Аналогічна позиція, у подібних правовідносинах, викладена у постанові Верховного Суду у справі № 1140/2132/18 від 09 червня 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача від 27.03.2025 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог, які заявлені у межах строку з 01.03.2019 року по 19.09.2024 року.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Череповський