Справа № 340/1729/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 квітня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1729/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови/довідки, а також зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Зарубайка Петра Івановича, звернувся до суду з позовною заявою, поданою в системі "Електронний суд", в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову / довідку Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.12.2024 про ступінь придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військової служби;

- зобов`язати Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно провести медичний огляд та прийняти відповідне рішення щодо визначення ступені придатності до військової служби, у відповідності до Положення №402.

Ухвалою від 24.03.2025 суддя залишила без руху позовну заяву та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Суддя ухвалою від 02.04.2025 відкрила спрощене позовне провадження у справі за цим позовом, а сторонам встановила процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

04.04.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов у справі №340/1729/25 шляхом встановлення військовій частині НОМЕР_2 МОУ (Відомчий код МОУ: НОМЕР_3 ) заборони використовувати позивача як бойову одиницю та/або залучати такого до виконання бойових завдань, та/або направляти такого до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що через три дні (06.04.2025) Позивача відправляють до району міста Черкаси на злагодження з іншими військовими підрозділами, задля майбутньої відправки (через 5-10 днів) на Схід України. Вказує, що за наказом командира військової частини НОМЕР_2 МОУ позивач проходить службу як бойова одиниця гранатометник. Разом з тим, станом на дату подання до суду цієї заяви, виникла та існує обставина, яка свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити досягнення добра, виконання майбутнього рішення у даній справі та/або ефективний захист і поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Окрім того, з огляду на зміст позову та додатків до такого,) очевидними є ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень - відповідача, та порушення прав позивача таким рішенням. Таким чином, не забезпечення позову спричинить подальші негативні наслідки як для позивача, так і для оточуючих з огляду на хворобу позивача.

Ухвалою судді від 04.04.2025 заяву про забезпечення призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Суд, за наслідком розгляду заяви про забезпечення позову, вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приписами частини 1 та 2 статті 150 КАС України регламентовано, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених вище процесуальних норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, серед іншого, шляхом забороною відповідачу вчиняти певні дії чи забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом Рекомендацій № R(89)8 ''Про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах'', прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989р., приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд (prima facie) наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Разом із тим, відповідно до Рекомендацій (2004)20 ''Про судовий перегляд адміністративних актів'', які були прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 15.12.2004р., суд повинен мати право надавати тимчасові заходи захисту до завершення провадження. Цей принцип спрямований на забезпечення того, що виконання оскаржуваного заходу може бути призупинено у випадках, коли його виконання поставило б відповідну особу в незворотну ситуацію (рішення у справі ''Джабарі проти Туреччини'' (Jabari v. Turkey), 2000р., заява №40035/98 та рішення у справі ''Чонка проти Бельгії'' (Conka v. Belgium), 2002р., заява №51564/99). Суд повинен мати повноваження надавати тимчасові заходи захисту до завершення судового розгляду. Такі заходи можуть включати повне або часткове призупинення виконання оскаржуваного адміністративного акта, таким чином дозволяючи суду відновити фактичну та де-юре ситуацію, яка б панувала за відсутності адміністративного акта, або покладати відповідні зобов`язання на адміністративні органи.

Цей принцип цілком узгоджується і з Рекомендацією № R(89)8 Комітету міністрів держав-членів Ради Європи ''Про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах'', яка передбачає те, що заявник може просити суд або інший компетентний орган вжити заходів щодо тимчасовий захист від адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією із гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист особи, який неможливий без негайного втручання суду.

Одночасно слід зазначити, що заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах заявлених позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Таким чином, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2023 у справі №640/15534/22.

Сама лише незгода позивача із рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання таких протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову суд убачає, що представник позивача вказує, що ОСОБА_1 ''мають'' відправити на злагодження з іншими військовими підрозділами до району міста Черкаси та через 5-10 днів ''направити'' на Схід України, проте жодного доказу вказаному ні матеріали справи, ні матеріали заяви не містять.

Відтак, суд убачає, що доводи заяви про забезпечення позову ґрунтуються на припущеннях щодо можливого настання негативних наслідків. Водночас, судове рішення не може ґрунтуватись лише на припущенні.

Однак, суд зазначає, що підстави забезпечення позову не можуть ґрунтуватися на ймовірних припущеннях і повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами

Крім того, вказаний, представником позивача, спосіб забезпечення позову фактично містить втручання в оборонну діяльність військової частини НОМЕР_2 МОУ, яка не є відповідачем у даній справі, і жодні дії військової частини НОМЕР_2 не оскаржуються в даному провадженні.

З цих підстав суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.150-154, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

Копію ухвали суду невідкладно надіслати позивачу та його представнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, встановлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК