Справа № 120/4322/25
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про передачу адміністративної справи з

одного адміністративного суду до іншого

м. Вінниця

03 квітня 2025 р. Справа № 120/4322/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк М.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави до Державної служби геології та надр України та Державної комісії України по запасах корисних копалин про визнання протиправними дій, скасування рішень та визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави до Державної служби геології та надр України та Державної комісії України по запасах корисних копалин, в якому прокурор просить:

- визнати протиправними дії Державної комісії України по запасах корисних копалин та Державної служби геології та надр України щодо розгляду матеріалів геолого-економічної оцінки доцільності розподілу Порогівського родовища пісковиків та скасування рішення засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, оформлене протоколом від 25.10.2018 № 4560;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України N 126 від 23.04.2019 в частині надання спеціального дозволу на користування надрами ПП "Подільська скарбниця";

- визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 27.11.2019 № 6384, виданий Державною службою геології та надр України ПП "Подільська скарбниця".

Також прокурором у позовній заяві заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та його поновлення, а також про залучення до участі у справі третьої особи.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Перевіряючи відповідність позовної заяви вказаним вимогам, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

У пункті 3 частини 1 статті 4 КАС України міститься визначення поняття адміністративний суд, за яким це суд, до компетенції якого зазначеним Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Поняття "підсудність" розкривається законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу І КАС України та визначається останнім як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовані приписами статтей 25-30 КАС України.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Відтак, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи (фізичної чи юридичної особи), то така особа, виступаючи в статусі позивача, звертаючись до суду може застосувати альтернативну підсудність. В іншому ж випадку позов має пред`являтися в загальному порядку за місцем знаходження відповідача.

Таким чином правила альтернативної підсудності за вибором позивача згідно частини 1 статті 25 КАС України застосовуються лише у випадку сукупності двох взаємопов`язаних умов:

1) предметом спору є оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи;

2) позивачем є безпосередньо сама фізична чи юридична особа (особа-позивач), стосовно якої суб`єктом владних повноважень прийнято оскаржуваний індивідуальний акт, допущені дії чи бездіяльність.

Судом з`ясовано, що предметом спору у цій справі є законність дій та рішень суб`єктів владних повноважень - Державної комісії України по запасах корисних копалин та Державної служби геології та надр України щодо надання ПП "Подільська скарбниця" спеціального дозволу на користування надрами. Оскаржувані прокурором дії та індивідуальні акти вчинені стосовно конкретної юридичної особи ПП "Подільська скарбниця".

Натомість цей позов поданий заступником керівника Вінницької окружної прокуратури в порядку представництва інтересів держави відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" і не стосується захисту його індивідуальних прав, свобод чи інтересів (як фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань)) від порушень з боку цих суб`єктів владних повноважень.

Суд вкотре наголошує, що в розумінні частини першої статті 25 КАС України, на яку посилається прокурор, правом вибору підсудності у цьому випадку наділена лише особа, відносно якої прийнято оскаржуваний індивідуальний акт (вчинені дії чи бездіяльність).

Втім прокурор у цій справі не є особою, відносно якої прийнято оскаржуваний індивідуальний акт, або ж вчинені дії чи допущена бездіяльність з боку відповідачів. Натомість у зв`язку з відсутністю органу, який має повноваження на звернення до суду з таким позовом, прокурор виступає як самостійний позивач представляючи інтереси держави загалом, а не конкретної особи учасника спірних правовідносин.

Тобто, у спірному випадку прокурор оскаржуючи індивідуальні акти та дії, які вчинені щодо конкретної особи - ПП "Подільська скарбниця", хоч і виступає в ролі самостійного позивача у цій справі, проте не є тією особою, яка відповідає визначеним у ч. 1 ст. 25 КАС України умовам необхідним для набуття права на вибір підсудності спору за своїм місцезнаходженням.

У зв`язку з цим правила статті 25 КАС України щодо альтернативної підсудності справи за вибором позивача на цей спір не поширюються, а тому посилання прокурора на зазначену норму є помилковими.

За таких обставин підсудність цієї справи має визначатися за загальними правилами, визначеними частиною 2 статті 26 КАС України, тобто така адміністративна справа повинна вирішуватися адміністративним судом за місцезнаходженням відповідачів.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідачів - Державної комісії України по запасах корисних копалин та Державної служби геології та надр України є місто Київ.

Отже з огляду на предмет спору та місцезнаходження відповідачів, ця адміністративна справа не підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду.

Згідно з пунктом другим частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином оскільки зареєстрованим місцезнаходженням обох відповідачів у справі є м. Київ, тому розгляд даної справи має здійснюватись окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Одночасно із цим суд враховує, що 15 грудня 2022 року набрав чинності Закон України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", яким ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Згідно статті 3 Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.

Водночас, пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

У зв`язку з тим, що наразі Окружний адміністративний суд міста Києва припинив здійснення правосуддя, а Київський міський окружний адміністративний суд не почав свою роботу, то дану адміністративну справу слід передати на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

Додатково суд вважає за необхідним зазначити, що відповідно до статті 318 КАС України прийняття судового рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24, фраза "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Вирішуючи справу "Занд проти Австрії", рішення від 12 жовтня 1978 року, Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "суд, встановлений законом" передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, з метою дотримання вимог закону, що визначають правила підсудності адміністративних справ, а також для забезпечення прав учасників справи на розгляд справи "судом, встановленим законом", цю адміністративну справу належить передати на розгляд іншого адміністративного суду на підставі пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України.

Керуючись ст.ст. 25, 26, 29, 30, 171, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу № 120/4322/25 за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави до Державної служби геології та надр України та Державної комісії України по запасах корисних копалин про визнання протиправними дій, скасування рішень та визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами передати на розгляд за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович