Справа № 826/15085/16
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 квітня 2025 рокум. Ужгород№ 826/15085/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

при секретарі судового засідання Гесня А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1 Ходорича О.М.,

представника відповідача 2 Костянчук Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання представника відповідача-1 та клопотання представника відповідача-2 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання неправомірним і скасування рішення, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-1) та комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-2) про:

- визнання неправомірним та скасування припису відповідача-1 від 06 листопада 2015 року №1514530 (далі - оскаржуваний припис);

- визнання неправомірними дій відповідача-2 із передчасного демонтажу причепу-фургону торгівельного ПР, тип 71Т, номер шасі VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі оскаржуваного рішення та доручення 416/11-15;

- зобов`язання відповідача-2 повернути причеп-фургон торгівельний ПР, тип 71Т, номер шасі VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , демонтований на підставі оскаржуваного рішення та доручення 416/11-15, на первинне місце розташування без компенсації витрат на проведення демонтажу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року прийнято до розгляду адміністративну справу № 826/15085/16 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-1) та комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-2) про визнання неправомірним і скасування рішення, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії.

Вказаною ухвалою суду призначено справу до судового розгляду на 03 квітня 2025 року о 08:30 год., за адресою: 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Б.Хмельницького, буд. 21.

Ухвалами Закарпатського окружного адміністративного суду було задоволено клопотання учасників справи та призначено розгляд справи у режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представниками відповідачів заявлено про розгляд клопотань про залишення позовної заяви без розгляду.

У матеріалах справи міститься клопотання представника КП «Київблагоустрій» від 15.11.2016 року про залишення позову без розгляду, клопотання Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду, у якому просить суд залишити позов без розгляду. Також 13.03.2025 року від Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшла до суду заява про залишення позову без розгляду.

Подані відповідачами клопотання обгрунтовані тим, що позивачем оскаржуються дії Відповідачів, а саме: складання припису від 06.11.2015 № 1514530, проведення демонтажу 09.11.2015, про що було складено відповідний акт проведення демонтажу № 125/03, а позовна заява ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва подана 29.09.2016.

Отже позивач звернувся до суду із пропуском строку визначеного КАС України.

Відповідачі зазначають, що позивачем в адміністративному позові підтверджується факт, що йому стало відомо про дії Відповідачів 10.11.2015 (арк. 2, абзац 5 позову), після чого він звернувся з заявою до КП «Київблагоустрій» про повернення демонтованого майна. Також, Позивач після цього звернувся до Печерського УП ГУНП з заявою про демонтаж причіпу. Вказане підтверджується листом КП «Київблагоустрій» від 25.05.2016 № 043-577 про надання відповіді СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві.

Відповідно до ст. 122 КАС України, (на момент виникнення спірних правовідносин ст. 99 Кодексу) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу ст. 123 КАС України (ст. 100 Кодексу на момент звернення), адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Позивач пропустив встановлений ст. 99 (122) КАС України, шестимісячний строк для звернення з адміністративним позовом до суду в частині оскарження дій КП «Київблагоустрій», Департаменту та не заявив клопотання про його поновлення строку з наданням доказів на підтвердження поважності пропуску строку.

На підставі викладеного відповідачі просять суд залишити без розгляду позовну заяву.

В судовому засіданні представники відповідачів підтримали подані клопотання та просили суд залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, оскільки позивачем пропущено строк на звернення до суду.

Позивач проти поданих клопотань заперечував та просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними. Вказав, що копію оскаржуваного припису отримав у липні 2016 року, а до цього часу звертався до правоохоронних органів щодо викрадення його майна.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує припис відповідача-1 від 06 листопада 2015 року №1514530

Позивач посилається на те, що лише в липні 2016 року, тобто з моменту отримання копії оскаржуваного припису, йому стало відомо про порушення його прав.

Однак, суд критично оцінює такі доводи позивача, з огляду про наступне.

Станом на час подання позовної заяви діяла редакція Кодексу адміністративного судочинства України від 18.06.2016 №1379-VIII.

Частиною 1 ст. 99 КАС України (у редакції чинній станом на час звернення до суду з позовом) визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (у редакції чинній станом на час звернення до суду з позовом) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Окрім цього, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.122 КАС України (у редакції чинній станом на час вирішення клопотань) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, процесуальним Законом обмежено право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно правових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України (у редакції чинній станом на час звернення до суду з позовом) адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Пунктом 3 статті 123 КАС України (у редакції чинній станом на час вирішення клопотань) встановлено, що суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або підстави вказані ним у заяві, будуть визначені судом неповажними.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (пункт 4 статті 123 КАС України).

В той же час, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з тим, матеріали справи таких доказів не містять.

Фактичні обставини справи свідчать, що позивач подав позовну заяву до Окружного адміністративного суду міста Києва 29 вересня 2016 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції до суду.

Разом з тим, як вже зазначалося, в обґрунтування поважності пропущеного строку звернення до суду позивач посилається на те, що про порушення його прав він дізнався лише в липні 2016 року, тобто з моменту отримання копії оскаржуваного припису.

Однак, слід зазначити, що в ході розгляду справи в судовому засіданні 03.04.2025 року встановлено, що про існування оскаржуваного припису та про протиправність дій відповідача-1 щодо демонтажу його причепу позивачу було відомо ще в листопаді 2015 році. Зокрема, у судовому засіданні 03.04.2025 року позивач повідомив суду, що про демонтаж причепу КП «Київблагоустрій» та оскаржуваний припис він дізнався у день демонтажу.

Також позивач у позовній заяві вказує, що у листопаді 2015 року йому повідомлено, що працівниками КП «Київблагоустрій» було переміщено його фургон, а на наступний день позивач подав заяву про видачу транспортного засобу, тому позивач знав або повинен був дізнатися про існування оскаржуваного припису та про дії відповідача-1.

Таким чином, доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Так, у своїй позовній заяві позивач посилається звернення до відповідачів щодо отримання копій оспорюваного припису.

Разом з тим, суд вважає, що факт звернення позивача чи адвоката із листами до відповідачів не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки звертаючись із листами, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду у встановлений строк за захистом своїх прав.

Разом з тим, з даним позовом позивач звернувся лише 29.09.2016 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Отже, незнання про порушення своїх прав за оскаржуваним приписом, на думку суду, не може слугувати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зокрема, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

В судовому засіданні встановлено, що про існування оскаржуваного припису, позивач дізнався у листопаді 2015 року, про що особисто вказав у судовому засіданні.

Відтак, доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду оцінюються критично.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Суд також звертає увагу на те, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вже зазначалося ч.3 ст.99 КАС України (у редакції чинній станом на час звернення до суду з позовом) передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Однак, слід зазначити що відповідно до ч.2 с.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України (у редакції чинній станом на час розгляду клопотання).

Пунктом 3 статті 123 КАС України встановлено, що суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або підстави вказані ним у заяві, будуть визначені судом неповажними.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (пункт 4 статті 123 КАС України).

Оскільки представниками відповідачів заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, а позивачем не подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотань відповідачів з метою надання права позивачу для обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху із одночасним встановлення позивачу строку для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших причин його пропуску.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 243, 251, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та представника Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання неправомірним і скасування рішення, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Попередити позивача, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 квітня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу в повному обсязі складено та підписано 03 квітня 2025 року.

Суддя Ю.Ю.Дору