Справа № 532/2615/24
Суддя: Назарьова Л. В.
Дата ухвалення: 2025-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - Монастиренко С. М,

відповідачі:

- ВП № Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області,

- Головне управління Національної поліції в Полтавській області,

представники відповідача Паламар Д. О, Хилевич Т. В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Встановив:

11 листопада 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У позовній заяві зазначено, що 29 жовтня 2024 року дружина позивача - ОСОБА_2 по проханню громадянина ОСОБА_3 на належному їй автомобілі NISSAN QASNQAI державний номерний знак НОМЕР_1 поїхала в с. Литвини Полтавського району Полтавської області. Повертаючись додому в с. Миколаївка, на грунтовій дорозі, неподалік с. Миколаївка, в автомобілі спустило заднє колесо. Після того, як позивач дізнався про те, що трапилося, він прийшов до зупиненого автомобіля та, запевнившись, що в автомобілі пробито заднє праве колесо, намагався його відкрутити, однак не зміг, тому ще раз повернувся додому аби взяти необхідні інструменти, після чого позивач знову ж таки повернувся до автомобіля.

У той час, коли транспортний засіб знаходився на узбіччі грунтової дороги без руху, де відповідно перебували позивач та ОСОБА_3 , під`їхав поліцейський автомобіль, з якого вийшли два працівники поліції та потребували у позивача посвідчення на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на транспортний засіб. Однак позивач не надав працівникам поліції документи та повідомив, що не є власником автомобіля, що автомобілем не керує та не є учасником дорожнього руху, тому такі документи у нього відсутні. Після чого працівник поліції почав звинувачувати позивача в тім, що він порушує правила дорожнього руху, в темну пору доби рухається на автомобілі без включеного світла фар. В подальшому, незважаючи на пояснення та заперечення позивача, у відділенні поліції, де був доставлений позивач, склали невідомі йому документи. Зазначає, що постанова про адміністративне порушення в його присутності не складалася, копія постанови вручена не була.

08 листопада 2024 року із мобільного застосунку «Дія» позивач дізнався, що відносно нього складена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 03370555 від 29.10.2024 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_4 керував автомобілем в темну пору доби, на автомобілі під час руху не було увімкнене ближнє або дальнє світло фар, також не надав посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, чим порушив п.п. 2.1А п.п. 2.1Б ПДР України, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зазначену постанову позивач вважає такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з грубим порушенням норм законодавства. Доказів вчинення правопорушення відповідачем не надано, факт порушення ґрунтується на припущеннях працівника поліції. Транспортним засобом він не керував, жодним чином не порушував Правил дорожнього руху, так як на той час взагалі не був учасником дорожнього руху. На вимогу позивача працівник поліції не надав будь-яких доказів на підтвердження вчиненого ним правопорушення. Вважає дії, вчинені працівником поліції протиправними та незаконними, а тому прохає скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №03370555 від 29 жовтня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

13 листопада 2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява, яка за змістом відповідає позовній заяві, поданій до суду11 листопада 2024 року.

03 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області Дмитро Паламар позовні вимоги не визнає та зазначає, що 29.10.2024 приблизно о 22:15 годині в с. Миколаївка по вул. Центральна Полтавської області, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби, при цьому під час руху не було увімкнене ближнє або дальнє світло фар, а також не надав посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1а, п. 2.1б ПДР України, а тому працівником поліції було винесено постанову серії ЕНА № 3370555 за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зазначає, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація. що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи до адміністра- тивного правопорушення. Вказує, що після зупинки вищезазначеного транспортного засобу працівником поліції було встановлено, що за кермом перебував громадянин ОСОБА_1 . Також на відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_2 в темну пору доби без увімкненого світла фар. В процесі розгляду справи позивач відмовився надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, яким він керував, що також підтверджується відеозаписом. Крім цього, на відеозаписі зафіксовано момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що доводи позивача абсолютно безпідставні та нічим не підтверджені, а таким чином відсутні підстави для скасування постанови серії ЕНА № 3370555. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Оскаржувану постанову винесено згідно ст. 258, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують. Враховуючи, що позивач порушив ПДР, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відсутні жодні правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведене до залишення правопорушника без відповідальності. За таких обставин, представник відповідача прохає відмовити у задоволенні позовних вимог.

23 грудня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач ОСОБА_1 не погоджується із відзивом на позовну заяву та вважає, що викладені у відзиві доводи відповідача не підтверджені доказами, а є лише припущеннями. Так, 29.10.2024 року приблизно о 22:00 годині позивач дійсно знаходився в автомобілі Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності його дружини, ОСОБА_2 . Зазначає, що автомобіль стояв в полі на узбіччі грунтової дороги, на відстані близько 600 м до с. Миколаївка Полтавського району Полтавської області, а не на вул. Центральній, 3 в с. Ми- колаївка, як це зазначено у оскаржуваній постанові. При цьому, автомобіль стояв без руху, двигун не працював, а працівники поліції його не зупиняли. Автомобілем він не керував, натомість працівник поліції почав звинувачувати позивача в тім, що останній порушує Правила дорожнього руху, в темну пору доби рухається на автомобілі без увімкненого світла фар, про що позивач неодноразово заперечував, що автомобіль не рухався.

Вважає, що жодним чином не порушував Правила дорожнього руху, так як на той час взагалі не був учасником дорожнього руху та транспортним засобом не керував, автомобіль знаходився на узбіччі грунтової дороги без руху, двигун в автомобілі не працював. Перебування позивача в салоні автомобіля на водійському сидінні не є підтвердженням того, що він керував цим автомобілем. На вимогу позивача надати докази порушення ним Правил дорожнього руху, інспектором поліції було проігноровано це.

Також позивач заперечує проти наданого відповідачем відеозапису, на його думку, невстановленого походження, який має розбіжності в часі на 1 годину з винесеною постановою, що ставить під сумнів належність, допустимість та достовірність такого доказу.

Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ?єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постанова у справі про адміністративне правопорушення сама по собі не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб?єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення. Твердження представника відповідача про те, що наведені позивачем доводи в позовній заяві є безпідставними та нічим не підтверджені, а тому відсутні підстави для скасування постанови, не заслуговують на увагу з огляду на вищезазначене. Таким чином, заявлена вимога щодо скасування постанови серії ЕНА № 3370555, на думку позивача, є законною, обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2024 року адміністративний позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у справі.

Позивач, ОСОБА_1 та його представник, адвокат Монастиренко С. М. будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Д. О. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3370555 від 29.10.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 29 жовтня 2024 року о 22:15 годині в с. Миколаївка по вул. Центральна, керуючи автомобілем Nissan QASHQAI 2, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , в темну пору доби, під час руху не було ввімкнено ближнє або дальнє світло фар, а також не надав посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль в порушення вимог п. 2.1а, п. 2.1б ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, порушив вимоги п. 9 ПДР України використання приладів (зовнішньо освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, полягає, зокрема у порушенні правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно положень п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

За п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскарженою постановою у справі про адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 9 ПДР -використання приладів (зовнішньо освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Разом з тим, працівниками поліції не конкретизовано, який саме підпункт п. 9 Правил дорожнього руху України (попереджувальні сигнали) порушив Кривола- ба Є. І.

В матеріалах справи містяться диски із відеозаписами з місця події, наданих стороною відповідача, за результатами дослідження яких установлено, що останні не містять інформації щодо предмета доказування, а саме: рух транспортного засобу Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_2 з вимкненим ближнім або дальнім світлом фар.

На відеозаписах не зафіксовано безпосередній рух автомобіля Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_2 без увімкненого світла фар і зупинки такого транспортного засобу працівниками поліції під час його руху, а тому суд позбавлений можливості встановити, що ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом в темну пору доби без увімкненого світла фар.

Так, після того, як працівники поліції підійшли до автомобіля (відеозапис із бодікамери, дата і час 29.10.2024 о 23:15:20-30), який стояв на узбіччі ґрунтованої дороги, в процесі розгляду справи було встановлено, що за кермом (водійським місцем) перебував ОСОБА_1 , який сидів за водійським місцем та, за його словами, слухав музику (відеозапис із бодікамери, дата і час 29.10.2024 о 23:31:42).

29.10.2024 о 23:30:57 працівник поліції попрохав у ОСОБА_1 посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, однак жодної відповіді на це не отримав.

В подальшому, досліджуючи відеозаписи із місця події, підтвердився факт не пред`явлення позивачем ОСОБА_1 документів на законну вимогу поліцейського.

Відтак, на відеозаписах зафіксовано момент перебування транспортного засобу на узбіччі грунтової дороги в с. Миколаївка, спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , застосування до ОСОБА_1 наручників (кайданки), та в подальшому оформлення інспектором поліції адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 126, а також за ст. 130, ст. 185, ч. 1 ст. 190 КУпАП, однак вказане не стосується предмета спору.

При цьому, в самій постанові про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності місцем учинення правопорушення зазначена вулиця Центральна, розташована в селі Миколаївка, а надані суду докази свідчать про те, що автомобіль перебуває за межами населеного пункту.

Також на відеозаписах працівниками поліції повідомлялось, що розглядається справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, однак безпосереднього оформлення матеріалів (складання постанови) за ч. 2 ст. 122 КУпАП на відеозаписі не зафіксовано, лише при виході із відділення поліції 30.10.2024 о 02:11:08 працівник поліції говорить ОСОБА_1 : «Заберіть свою копію постанови… за те, що ви документи не пред`явили на машину». Натомість ОСОБА_1 заперечив проти винесеної постанови та зазначив, що це не його підпис (30.10.2024 о 02:11:37).

Окрім цього, судом установлено, що надані відповідачем відеозаписи із нагрудної бодікамери поліцейського містять розбіжності у часі запису приблизно на 1 годину. Так, при дослідженні відеозапису, під час перебування працівника поліції разом із ОСОБА_1 в приміщенні відділення поліції на вході, о 01:11:21 відеозапису чітко вбачається (стоп-кадр) час на телефоні 23:57 година. Також о 01:34 відеозапису вбачається як 00:21 година на телефоні (стоп-кадр). Наведене свідчить про некоректно встановлений час на нагрудній бодікамері, однак це не є перешкодою для встановлення судом дійсних обставин справи.

Будь-яких інших доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Однак матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Самі по собі показання свідків які є працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть бути доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

При цьому допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_3 суду показали, що 29 жовтня 2024 року ОСОБА_5 керувала автомобілем Nissan, оскільки возила ОСОБА_3 в інший населений пункт. Під час повернення із іншого населеного пункту, на автомобілі, який перебував на польовій дорозі, виникли пошкодження, у зв`язку з чим ОСОБА_5 сходила додому, де покликала свого співмешканця ( ОСОБА_1 ) для допомоги. Під час приїзду працівників поліції ОСОБА_1 ремонтував автомобіль.

Під час перегляду відеозапису vedeorcestrator встановлено: 29.10.2024 о 23:12:00 авто працівників патрульної поліції повертає, далі видно увімкнені фари іншого авто, яке стоїть на узбіччі. О 23:15:02 світло на авто вимкнуто, о 23:15:16 світло знову включене.

При цьому суд звертає увагу, що жодних ознак переслідування автомобіля ОСОБА_1 чи його зупинки працівниками патрульної поліції не має ( ні звукові сигнали, ні проблискові маячки не увімкнені).

Суд вважає, що наявна у справі постанова про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки викладені в ній обставини не підтверджуються наданими доказами.

Враховуючи, що суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, суд не вбачає законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки обставини, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, складені відносно позивача, не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом установлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн (а.с. 1), а оскільки судом прийнято рішення про задоволення позову, із відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 19, 20, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 222, 247, 251, 252, 258, 289, 293 КУпАП, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову відповідача суб`єкта владних повноважень інспектора поліції відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 03370555 від 29 жовтня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути із Головного управління Національної поліції в Полтавській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

- відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, юридична адреса: м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17 Полтавського району Полтавської області;

- Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: м. Полтава, вул. Юліана Матвійчука, 83 Полтавської області.

Суддя