Справа № 480/6731/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 р. Справа № 480/6731/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 19.12.24 по справі № 480/6731/24

за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області, пенсійний орган) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (далі - ГУ ДПС у Сумській області, контролюючий орган), в якій просить :

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області від 22.04.2024 № 05.

В обґрунтування позову вказано, що ГУ ДПС у Сумській області проведено перевірку ГУ ПФУ в Сумській області щодо своєчасності подання податкової звітності з екологічного податку за 4 квартал 2023, за результатами якої складено акт щодо недотримання граничних строків подання податкової звітності. На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 № 05, яким до позивача, за порушення граничних строків подання податкової звітності застосовано штраф у розмірі 1 020.00 грн.

Звертає увагу суду, що ГУ ПФУ в Сумській області подало податкову декларацію з екологічного податку за 4 квартал 2023 у межах строку, встановленого положеннями вимог п. 250.2 статті 250 Податкового кодексу України (далі ПК України) тобто протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, а саме 09.02.2024 в 15:09:53, що підтверджується квитанцією № 1 про доставку податкової декларації за 4 квартал 2023 до ДПС України та квитанцією № 2 про доставку податкової декларації за 4 квартал 2023 до ГУ ДПС у Сумській області.

Відтак, на переконання ГУ ПФУ в Сумській області ним вчинено всі залежні дії для своєчасної подачі податкової декларації за 4 квартал 2023, а саме: надіслало її у встановлений законом строк (09.02.2024), що підтверджено належними доказами та безумовно свідчить про відсутність порушень в частині несвоєчасної подачі такої податкової декларації та, відповідно, виключає відповідальність за таке порушення.

На думку позивача, дії головного управління не містять складу податкового правопорушення, передбаченого пунктом 250.2 статті 250 ПК України, вираженого в несвоєчасному поданні податкової декларації, що виключає можливість застосування штрафних санкцій до останнього.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що податкова декларація екологічного податку, разом із розрахунком за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, розташованими в м. Путивль Конотопського району, повинна подаватися до Путивльської ДПІ Головного управління ДПС у Сумській області (код ДПІ 1812) у термін до 09.02.2024.

Водночас відповідно до даних підсистеми «Обробка податкової звітності» ІКС «Податковий блок» 09.02.2024 о 15 год. 09 хв в електронному вигляді прийнято податкову декларацію екологічного податку за 4 квартал 2023 (за викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, розташованими на території м. Путивль), подану ГУ ПФУ в Сумській області до ДПІ в м. Суми (код ДПІ 1819), замість необхідної - до Путивльської ДПІ (код ДПІ 1812).

Враховуючи наведене відповідач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 № 05 прийняте відповідно до норм чинного податкового законодавства та скасуванню не підлягає.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відмовлено в задоволенні позову ГУ ПФУ в Сумській області.

Рішення вмотивовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, відтак підстави для його скасування відсутні.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що актом, складеним за результатами камеральної перевірки та податковим повідомленням-рішенням не конкретизовано орган (окремий підрозділ), до якого належить подавати зазначену податкову звітність. Посилається на те, що Путивська ДПІ є відокремленим підрозділом ГУ ДПС в Сумській області, який підпорядковується ДПС України. Зазначає, що чинним законодавством чітко не розмежовано компетенцію органів державної податкової служби, на яку може поширюватися прийняття податкової декларації на екологічний податок, з огляду на неоднозначне його визначення як «до контролюючих органів», що вказує на правомірність обраного головним управлінням способу її подання.

Також, посилається на те, що за результатами проведеної перевірки ГУ ДПС в Сумській області складено Акт, який датовано 02.02.2024, тобто за 7 днів до настання граничного строку подання податкової декларації.

Аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Сумській області, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами фактично аналогічними наведеним у відзиві на позов.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ГУ ДПС у Сумській області проведено камеральну перевірку своєчасності подання ГУ ПФУ в Сумській області податкової звітності з екологічного податку за 4 квартал 2023, за результатами якої складено акт від 02.04.2024 № 3723/А/18-28-04-05-02/21108013 (а.с. 6-7).

Згідно з висновками акту перевірки встановлено несвоєчасне подання ГУ ПФУ у Сумській області податкової декларації з екологічного податку за 4 квартал 2023 (пункт 250.2 статті 250 розділу VIII Податкового кодексу України).

При перевірці використано :

податкову декларацію з екологічного податку за 4 квартал 2023, реєстраційний № від 12.03.2024, додаток 1 до податкової декларації № від 12.03.2024;

інформацію щодо застосованих протягом року штрафних санкцій за неподання/несвоєчасне подання податкової звітності, передбачених пунктом 120.1 статті 120 розділу II ПК України.

У вказаному акті зазначено дату отримання органом ДПС України звітності - 12.03.2024, граничний термін подання звітності - 09.02.2024 (а.с. 6-7).

На підставі акту перевірки від 02.04.2024 № 3723/А/18-28-04-05-02/21108013 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 № 05, яким за порушення пп. 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 250.2 статті 250 ПК України до ГУ ПФУ в Сумській області застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 020.00 грн (а.с. 8).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2024 № 05 позивач подав скаргу до ДПС України (а.с. 13-14).

Рішенням ДПС України від 05.07.2024 № 8693/5/99-00-06-03-02-05 скаргу залишено без задоволення та податкове повідомлення-рішення від 22.04.2024 № 05 без змін (а.с. 15-16).

Вважаючи винесене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Погоджуючись з висновками викладеними судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно пп. 14.1.57. п. 14.1 ст. 14 ПК України екологічний податок - загальнодержавний обов`язковий платіж, що справляється з фактичних обсягів викидів у атмосферне повітря, скидів у водні об`єкти забруднюючих речовин, розміщення відходів, фактичного обсягу радіоактивних відходів, що тимчасово зберігаються їх виробниками, фактичного обсягу утворених радіоактивних відходів та з фактичного обсягу радіоактивних відходів, накопичених до 1 квітня 2009.

Відповідно до п. 240.1 ст. 240 ПК України платниками податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;

- скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;

- розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання);

- утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені);

- тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк.

Приписами п. 250.1 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу.

Відповідно до пп. 250.2.1. п. 250.2 ст. 250 ПК України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

При цьому, приписами п. 250.8 ст. 250 ПК України встановлено, що у випадку якщо місце подання податкових декларацій не збігається з місцем перебування на податковому обліку установи, платник зобов`язаний направити копії відповідної податкової декларації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) періоду до контролюючого органу, в якому установа, перебуває на обліку.

Згідно з пунктом 49.3 статті 49 ПК податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачене Податковим кодексом України, в один із таких способів:

а) особисто платником податків, або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України у електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30827 (далі - Порядок, у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), дія якого поширюється на Державну податкову службу України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Відповідно до положень п. 8 розділ II цього Порядку перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається кваліфікована електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Відповідно до положень пунктів 9, 10, 11 розділ II Порядку не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

На другу квитанцію накладається кваліфікована електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник другої квитанції зберігається в контролюючому органі.

У разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Як вбачається з матеріалів справи 09.02.2024 ГУ ПФУ у Сумській області засобами електронного зв`язку подано до ГУ ДПС у Сумській області (код 1819) податкову декларацію зі сплати екологічного податку та розрахунок за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, розташованими на території м. Путивль, (код Путивльської територіальної громади за КАТОТТГ UA0078955, код - м. Путивль UA 0023159), що підтверджується сформованими в автоматизованій системі квитанціями № 1 та № 2 (а.с. 10 11 зворотний бік).

Колегія суддів зазначає, що фактично у цій справі відсутній спір щодо граничного терміну подання податкової звітності з екологічного податку за 4 квартал 2023, яким є дата - 09.02.2024, проте спірним є питання щодо уповноваженого контролюючого органу, до якого подається податкова звітність.

Так, у графі № 7 розрахунку за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення № 1 (а.с. 11-12) «Код за КАТОТТГ адміністративно-територіальної одиниці за місцем розташуванням джерела забруднення» вказаного розрахунку зазначений код: UA0023159.

За вказаним кодом КАТОТТГ UA0023159 у розрахунку позивача зазначене місце розташування джерела забруднення, яке знаходяться на території м. Путивль.

Таким чином, враховуючи, що у податковій декларації здійснено розрахунок екологічного податку, що справляється за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, що розміщене на території м. Путивль, позивач був зобов`язаний на виконання вимог п. 250.2 ст. 250 ПК України подати вказану податкову звітність до Путивльської ДПІ ГУ ДПС у Сумській області, та на виконання вимог п. 250.8 ст. 250 ПК України направити копію відповідної звітності до контролюючого органу, в якому установа, перебуває на обліку, тобто до ГУ ДПС у Сумській області.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів подання податкової звітності у межах граничного строку до Путивльської ДПІ ГУ ДПС у Сумській області.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд 12.09.2018 у справі № 804/7753/16, вказав, що податкові декларації екологічного податку за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах позивач повинен надавати за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів, а саме за неосновними місцями обліку.

Доводи апелянта, що подання податкової звітності у межах граничного строку - 09.02.2024, до Сумської ДПІ ГУ ДПС у Сумській області свідчить про відсутність порушень в частині несвоєчасної подачі такої податкової декларації та, відповідно, виключає відповідальність за таке порушення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки сама юридична конструкція норми пункту 250.2 статті 250 ПК України, якою встановлено імперативні вимоги щодо граничних термінів подання податкової звітності та способу подання такої звітності не припускає неоднозначного (множинного) трактування прав та обов`язків платників податків, зокрема в частині визначення уповноваженого контролюючого органу, до якого має подаватися вказана звітність.

Колегія суддів зазначає, що 12.03.2023 ГУ ПФУ в Сумській області подано до Путивльської ДПІ ГУ ДПС у Сумській області податкову декларацію зі сплати екологічного податку за 4 квартал 2023, що підтверджується сформованою в автоматизованій системі квитанцією (а.с. 32).

В акті перевірки зазначено дату отримання органом ДПС України звітності - 12.03.2024, граничний термін подання звітності - 09.02.2024 (а.с. 6-7).

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відтак, враховуючи, що за результатами перевірки своєчасності подання податкової звітності встановлено несвоєчасне подання ГУ ПФУ в Сумській області податкової звітності з екологічного податку за 4 квартал 2023, що є порушенням пункт 250.2 статті 250 ПК України, у контролюючого органу були законні підстави для застосування відповідальності, передбаченої пункту 120.1 статті 120 ПК України, а саме накладення штрафу у розмірі 1 020.00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, відтак підстави для його скасування відсутні.

Щодо посилань позивача в апеляційній скарзі на порушення строків проведення камеральної перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 76.1 та 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, дійсно, граничним строком проведення камеральної перевірки з урахуванням подання позивачем декларацій пізніше граничного строку, а саме 12.03.2024 є 11.04.2024, відтак камеральну перевірку проведено відповідачем раніше строку, встановленого ПК України.

Колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 дійшла висновку, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, доводи про невиконання вимог норм ПК України щодо процедури призначення та проведення перевірки, як підстави позову, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками, при цьому правову оцінку таким підставам суди повинні надавати в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, переходити до перевірки підстав позову по суті встановлених під час перевірки порушень податкового та/або іншого законодавства.

Застосування таких висновків Великої Палати Верховного Суду знайшло своє відображення у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 28.12.2022 у справі № 420/22374/21, від 23.02.2023 у справі № 160/20112/21, від 23.02.2023 у справі № 600/1402/22-а, від 29.01.2025 у справі № 160/8721/23.

Якщо систематизувати цю судову практику щодо виявлених під час розгляду справи порушень норм податкового законодавства, допущених контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки і обрання їх наслідків, вона полягає в тому, що кожне заявлене в межах конкретної справи порушення оцінюється судом на предмет його «істотності» чи «не істотності». Виявлення під час розгляду справ допущення контролюючим органом істотних порушень норм податкового законодавства (до прикладу, встановлення факту відсутності законних підстав для призначення перевірки), це за висновками Верховного Суду може спричиняти наслідки у вигляді скасування наказу про призначення перевірки та/або рішень, прийнятих за її наслідками. Водночас ті процедурні порушення, які за своїм змістом не є істотними за практикою Верховного Суду таких наслідків не спричиняють.

Факт вчинення позивачем порушення підтверджено в ході розгляду справи, не спростовано останнім та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Колегія суддів зазначає, що порушення відповідачем строків проведення камеральної перевірки жодним чином не вплинуло на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення, а відтак вказані доводи не доводять підстав заявленого позову та не можуть бути самостійною підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про порушення строків складання Акту про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності не були підставами позову в суді першої інстанції.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 по справі № 480/6731/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова