Справа № 260/8418/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2025 року м. Ужгород№ 260/8418/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , яким просить:

1. Зобов`язати відповідача зареєструвати та внести відомості, надані позивачем 24 жовтня 2023 р. в програму ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» та передати ОСОБА_1 , як члену сім`ї, - чоловіку ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом перерахування недоотриманої пенсії дружини на пенсійну картку ОСОБА_1 , як отримувача пенсії по втраті годувальника, оформленої ще 24 жовтня 2023 р.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що Свалявським сервісним центром ГУ ПФУ в Закарпатській області від позивача прийнято документи, необхідні для перерахунку пенсії по втраті годувальника його дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримання нарахованої грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню як педагогічному працівнику, який працював на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, та виходять на пенсію за віком, що мають право на виплату грошової допомоги у розмірі їх 10-ти місячних пенсій станом на день її призначення, які належали їй, але не були нею отримані за її життя, і є такими, що не входять до складу спадщини.

Однак, листом Головного управління ПФУ в Закарпатській області 0700-0201-8/34234 від 28.05.2024, отриманим 04 червня 2024 p., позивача повідомлено, що він не звернувся за виплатою суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою протягом шести місяців з дня смерті пенсіонера, бо згідно програми ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» заява не зареєстрована, що не відповідає дійсності. Зазначає , що заява від 08 серпня 2024 р. залишена відповідачем без задоволення листом відповідача , отриманим 10 вересня 2024 p., що змусило позивача звернутись в суд з цією позовною заявою.

10 січня 2025 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження та зобов`язано відповідача надати суду в термін 7 днів: пенсійну справу ОСОБА_1 по втраті годувальника та всі заяви позивача та відповіді на них ( прийняті за ними рішення).

20 січня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли завірені копії документів, що стосуються перерахунку пенсії "Перехід з виду на вид" (з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника) з пенсійної справи №51 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3

27 січня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 01.09.2023 ОСОБА_3 звернулася із заявою до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії та виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій згідно Закону №1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви від 01.09.2023 та доданих до неї документів 08.09.2023 Головним управлінням ОСОБА_2 призначено пенсію та грошову допомоги в розмірі 10 пенсій згідно Закону №1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла.

14.09.2023 ОСОБА_4 звертається до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою № 1812 від 14.09.2023 про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 отримала ОСОБА_4 , то вона відповідно і було проінформована про спосіб отримання недотриманої пенсії ОСОБА_2 .

В подальшому, 24.10.2023 Добошу ОСОБА_5 Головним управлінням здійснено перерахунку пенсії "Перехід з виду на вид" (з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника).

Звертає увагу суду, члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня смерті. Так, згідно програми ІКІС ПФУ : Підсистема «Звернення» ОСОБА_1 не звертався до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Пенсійного фонду України із відповідною заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлою дружиною.

19 березня 2025 року ухвалою ЗОАС повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виконати вимоги ухвали суду від 10 січня 2025 року , а саме надати суду в термін 3 дні з дня отримання даної ухвали: пенсійну справу ОСОБА_1 по втраті годувальника, всі заяви позивача з датою реєстрації та вхідним номером та відповіді на них ( прийняті за ними рішення) з вихідним номером , номером поштового відправлення , датою відправлення та доказами отримання.

31 березня 2025 року від відповідача надійшла пенсійна справа ОСОБА_1 .

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 є чоловіком померлого пенсіонера ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.07.2007 р.

ОСОБА_2 , звернулася до пенсійного органу 01.09.23 року і з 08.09.2023 їй призначено призначено пенсію та грошову допомоги в розмірі 10 пенсій згідно Закону №1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що зазначено у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від , виданого 12.10.2023.

14.09.2023 ОСОБА_4 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою № 1812 від 14.09.2023 про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_2 .

24 жовтня 2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії .

25 жовтня 2023 згідно перерахунку пенсії, що міститься у пенсійній справі позивача, ОСОБА_1 , Головним управлінням здійснено перерахунку пенсії "Перехід з виду на вид" (з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника).

26 квітня 2024 року, позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив терміново повідомити його , чому йому , як члену сім`ї - чоловіку ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не передано нарахованої грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню як педагогічному працівнику, який працював на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, та виходять на пенсію за віком, що мають право на виплату грошової допомоги у розмірі їх 10-ти місячних пенсій станом на день її призначення, які належали їй, але не були нею отримані за її життя, і є такими, що не входять до складу спадщини. Зазначено, що всі необхідні підтверджуючі документи надані ним в Свалявський сервісний центр ГУ ПФУ в Закарпатській області при оформленні йому пенсії по втраті годувальника після смерті дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом від 28.05.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача, що згідно програми ІКІС ПФУ : Підсистема «Звернення» позивач не звертався до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Пенсійного фонду України і відповідною заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлою дружиною. У разі відсутності членів сім"ї, або у разі не звернення ними за виплатом вказаної суми протягом шести місяців, сума пенсії, що належала пенсіонерові залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до склад спадщини. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщина необхідно подати заяву, документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

08 серпня 2024 року позивач звернувся із заявою до відповідача в якій зазначив, що всі необхідні підтверджуючі документи надані ним із заявою про призначення перерахунок пенсії № 2105 від 24.10.2023 р. в Свалявський сервісний центр ГУ ПФУ в Закарпатській області при оформленні мені пенсії по втраті годувальника після смерті дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще 24 жовтня 2023 р. при подачі, про що свідчить розписка-повідомлення про прийняття від такого заяви та документів спеціаліста Свалявського сервісного центру Кнап Т.Г., яка не повідомила позивача про необхідність подати окремо заяву про виплату недоотриманої пенсії за померлою дружиною, про що йому стало відомо 04 червня 2024 р. з отриманням листа Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Закарпатській області № 0700-0201-8/34234 від 28.05.2024.

Отже, зазначає, що відсутність відомостей в програмі 1 КІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Пенсійного фонду України не з його вини , бо 24 жовтня 2023 р. такий прибув в Свалявський сервісний центр, надав всі необхідні документи, підписав надані йому всі необхідні папери для отримання недоотриманої пенсії його дружиною ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом від 06.08.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача, що Листом Головного управління від 28.05.2024 року № 0700-0201-8/34234 Вам було надано вичерпні роз`яснення з приводу порушеного у зверненні питання. Станом на сьогодні, звернення щодо виплати недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 не надходило. Повторно повідомлено що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, необхідно подати заяву, документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Мотиви та норми права застосовані судом

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

За змістом частини 3 статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Діючим законодавством не передбачена виплата недоотриманої пенсії у випадку звернення з відповідною заявою після закінчення 6 місяців після смерті незалежно від причин пропуску строку.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є чоловіком померлого пенсіонера ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.07.2007 р. та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від , виданого 12.10.2023.

25 жовтня 2023 ОСОБА_1 , Головним управлінням здійснено перерахунку пенсії "Перехід з виду на вид" (з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника).

Судом встановлено під час розгляду справи з матеріалів пенсійної справи , що ОСОБА_1 не звертався із заявою про виплату недоодержаної пенсії протягом шести місяців до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що не заперечується сторонами.

Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області правомірно відмовило позивачу у виплаті пенсії, що залишилась недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що Законом №2262-ХІІ не передбачена можливість поновлення шестимісячного строку незалежно від причин такого пропуску.

Крім того, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними, у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Разом з тим, позивач не надав до пенсійного органу свідоцтва про право на спадщину на суму недотриманої пенсії, а пенсійний орган в силу Закону не має повноважень встановлювати право осіб на спадщину, зокрема, на суми соціальних виплат.

Суд враховує, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Європейський суд з прав людини у п.36 по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії, оскільки позивач не звертався із заявою про виплату суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера до пенсійного органу протягом шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера.

Аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №520/19364/20 та постанові від 16.05.2023 у справі №420/288/21.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв, на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

При вирішенні даної справи судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова