Справа № 160/29220/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дібрівське» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дібрівське» (далі також ТОВ «Дібрівське») до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.
Ухвалою суду від 13.11.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
28.11.2023 у встановлений строк до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків з доданими документами.
Ухвалою від 30.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
12.12.2023 до суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без руху, у задоволенні якого відмовлено ухвалою суду від 20.12.2023.
04.01.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позовні вимоги з підстав, якими обґрунтовано позовні вимоги, та висловив незгоду з доводами відповідача. Зазначив, що на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Закон № 2876-IX набув чинності, тому мав бути застосований відповідачем під час розрахунку суми штрафу.
Станом на час розгляду справи заперечення до суду не надійшло. Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
№ 904 від 20.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 906 від 26.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 910 від 30.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 903 від 19.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 905 від 22.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 909 від 30.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 908 від 30.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 902 від 16.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 911 від 30.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 907 від 28.09.2022 (дата реєстрації 24.10.2022, граничний термін реєстрації 15.10.2022, кількість днів затримки 9);
№ 901 від 15.09.2022 (дата реєстрації 21.10.2022, граничний термін реєстрації 30.09.2022, кількість днів затримки 21);
№ 1211 від 15.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1201 від 01.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1208 від 12.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1203 від 05.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1209 від 13.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1206 від 08.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1202 від 02.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1210 від 14.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1207 від 09.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1205 від 07.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2);
№ 1204 від 06.12.2022 (дата реєстрації 02.01.2023, граничний термін реєстрації 31.12.2022, кількість днів затримки 2).
В акті зазначено, зокрема, що за порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачена відповідальність платника згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, наведено зміст положень зазначеного пункту, у тому числі розміри штрафів та суми штрафів за порушення строків реєстрації податкових накладних.
ТОВ «Дібрівське» було подано заперечення № 10 від 09.06.2023 до вказаного акта перевірки з доданими до заперечення документами.
До позовної заяви додано роздруківки описів документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:
від 19.08.2022 «Виправлення помилок» для проведення державної реєстрації виправлення помилки, допущеної з вини суб`єкта державної реєстрації;
від 25.08.2022 «Скасування реєстраційної дії» для постановки на облік в ДПІ після корегування ДПІ не має можливості змінити район області після об`єднання громад.
До позовної заяви додано копії квитанцій № 1 про доставлення до центрального рівня Державної податкової служби України складених ТОВ «Дібрівське» податкових накладних: 26.09.2022 податкової накладної № 901 від 15.09.2022, 14.10.2022 податкових накладних: № 902 від 16.09.2022, № 903 від 19.09.2022, № 904 від 20.09.2022, № 905 від 22.09.2022, № 906 від 26.09.2022, № 907 від 28.09.2022, № 908 від 30.09.2022, № 909 від 30.09.2022, № 910 від 30.09.2022, № 911 від 30.09.2022. У квитанціях зазначено, що документ не прийнято, оскільки 1) зазначена ДПІ (429) не здійснює адміністрування податку на додану вартість/акцизного податку для даного платника податку, та 2) платником податку на додану вартість/акцизного податку змінено місцезнаходження, в даному випадку сплата визначених законодавством податків і зборів здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі також ПК України; тут і далі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 200-1.1 статті 200-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік у розрізі платників податку.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Отже, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної/ та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені Податковим кодексом України строки.
Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Позивач не заперечує факт реєстрації податкових накладних з порушенням строків їх реєстрації. Пояснює, що порушення реєстрації податкових накладних, складених у вересні 2022 року, відбулося з незалежних від ТОВ «Дібрівське» обставин, а саме через внесення помилкових відомостей державним реєстратором про місцезнаходження позивача, що мало наслідком зміну ДПІ за місцем обліку.
Водночас позивач зауважив, що податкову накладну № 901 від 15.09.2022 доставлено до центрального рівня ДПС України 26.09.2022, однак фактично зареєстровано 21.10.2022, та податкові накладні № 902 від 16.09.2022, № 903 від 19.09.2022, № 904 від 20.09.2022, № 905 від 22.09.2022, № 906 від 26.09.2022, № 907 від 28.09.2022, № 908 від 30.09.2022, № 909 від 30.09.2022, № 910 від 30.09.2022, № 911 від 30.09.2022 доставлено до центрального рівня ДПС України 14.10.2022, однак фактично зареєстровано 24.10.2022.
З матеріалів справи встановлено, що зазначені податкові накладні за вересень 2022 року дійсно доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України у вказані позивачем дати, однак згідно з квитанціями № 1 такі документи не було прийнято із зазначенням про виявлені помилки/зауваження.
Як визначено пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Позивач не спростував порушення ним строків реєстрації зазначених в акті перевірки податкових накладних та кількість календарних днів такого порушення, визначених контролюючим органом.
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що станом на вказані дати граничних термінів реєстрації у ТОВ «Дібрівське» не було можливості надати на реєстрацію податкові накладні. У позовній заяві вказано, що податкові накладні було зареєстровано одразу після надання доступу до реєстраційних дій в ЄРПН.
Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 06 червня 2017 № 557 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261), передбачено, що перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання. Друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами електронної ідентифікації, обробки, перевірки обов`язкових реквізитів електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.
Пунктом 8 цього Порядку встановлено, що перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня. Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.
Згідно з пунктом 9 Порядку № 557 не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами та цим Порядком, формується друга квитанція. Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).
Відповідно до пункту 11 Порядку № 557 у разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.
Порушення платником податку встановленого терміну реєстрації в ЄРПН податкових накладних та/або розрахунку коригування передбачає відповідальність у вигляді штрафу у розмірах, встановлених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
Відповідач, встановивши факт правопорушення, яке полягало у порушенні позивачем граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, обґрунтовано застосував до позивача штраф на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
Факт податкового правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації позивачем податкових накладних не спростовано.
Згідно з пунктом 109.3 статті 109 ПК України у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
Отже, визначене у пункті 120-1.1 статті 120-1 ПК України податкове правопорушення не передбачає встановлення контролюючими органами вини особи.
Судом не встановлено допущення відповідачем порушень під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, які могли б слугувати самостійною підставою для звільнення позивача як платника податків від відповідальності за встановлене камеральною перевіркою порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.
Щодо незгоди позивача з нарахуванням відповідачем штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України за порушення строків реєстрації податкових накладних за грудень 2022 року, зареєстрованих 02.01.2023, суд зазначає таке.
Законом України від 12 січня 2023 року № 2876-IX «Про внесення змін до розділу XX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (набрав чинності 08 лютого 2023 року) підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Відповідно до пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.
Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.
А тому розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим.
Відтак зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом № 2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).
Оскільки в межах спірних правовідносин податкові накладні позивач склав у період з 15.09.2022 до 15.12.2022, а зареєстровані вони в ЄРПН у період з 21.10.2022 до 02.01.2023 з порушенням строку, визначеного пунктом 201.1 статті 201 ПК України, суд дійшов висновку про правомірність застосування контролюючим органом штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Позивачем у зв`язку з розглядом справи понесено витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 276 від 31.10.2023.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову розподіл понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дібрівське» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дібрівське», місцезнаходження: 53621, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Великомихайлівка, пров. Терновий, буд. 6, .

Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А, код ЄДРПОУ ВП 44118658.

Повне рішення суду складено 02.04.2025.

Суддя В.В. Рянська