Справа № 932/9818/23
Суддя: Потоцька С. С.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/9818/23
Провадження № 2-а/932/294/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого - судді Потоцької С.С., за участю секретаря судового засідання- Карапиш А.М., представника позивача- Завгороднього О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектор УПП в Дніпропетровській області Самусь Олександр Олександрович про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектора УПП в Дніпропетровській області Самуся Олександра Олександровича про скасування постанови про скасування постанови від 21.10.2023 серія ЕАТ № 7984973 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21.10.2023 відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вказує, що у постанові від 21.10.2023 зазначено, що він під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, чим порушив п. 2.9д ПДР, керування водієм ТЗ засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемовини за допомогою рук, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст. 122 КУпАП

Позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення, зазначає, що він не розмовляв по мобільному телефону, проте інспектор після зупинки його автомобіля поводився агресивно, перевірив автомобіль та, не знайшовши порушень, виніс відносно нього постанову за розмови по телефону . Вважає, що відсутні докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення та наявності складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 09.11.2023 адміністративний позов залишений без руху та позивачеві наданий строк на усунення недоліків. Позивач усунув недоліки у встановлений судом строк.

Ухвалою від 13.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 11.03.2024

Відповідач- Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надав відзив на позов, що постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, а позивач вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене частиною другою ст. 122 КУпАП. Також відповідач зазначає, що поліцейський розглянув справу з дотриманням вимог чинного законодавства, після виявлення факту правопорушення ПДР та зупинки транспортного засобу, встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, роз`яснені його права, ознайомлений з матеріалами справи, тому, пояснення позивача є спробою уникнути відповідальності.

Відповідач інспектор УПП в Дніпропетровській області Самусь О. О. надав відзив на позов, я кому зазначив, що спірна постанова повністю відповідає чинному законодавству, просив відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку із відставкою судді Овчиннікової О.С. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Потоцька С.С.

Ухвалою від 16.01.2025 справа прийнята до провадження судді Потоцької С.С.

У судовому засіданні 25.03.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, у відзивах просили провести розгляд справи без їх участі.

У судовому засіданні 25.03.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення. Проголошення рішення призначено на 28.03.2025.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши представника позивач, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 21.10.2023 інспектором УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліціїї Самусем О.О винесено постанову серії ЕАТ № 7984973 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с7-11).

У постанові від 21.10.2023 зазначено, що о 12:39 у м. Дніпро на проспекті Гагаріна, 124 ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу Nissan Micra д.н.з НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, чим порушив п. 2.9.д ПДРУкраїни.

Постановою від 21.10.2023 позивача притягнено до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. (ст. 19 Конституції України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

П.2.9.д ПДР України визначено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною другою ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому перераховує норми чинного законодавства, якими керується посадова особа при винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

Відеозапис з місця події не долучений до матеріалів справи.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Отже, доказми вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова у справі про адміністративні правопорушення, в якій зафіксовано нібито порушення водієм ПДР України та рапорт інспектора Самуся О.О.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вини позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Оцінюючи рапорт інспектора Самуся О.О., суд дійшов висновку, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки він є зацікавленою особою при розгляді справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 524/4668/17.

Отже, відповідачем не надано жодних доказів на спростування доводів позивача щодо незаконності постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного процесуального законодавства покладено на відповідача.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ч. 2ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ( ст. 7 КУпАП).

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип "поза розумним сумнівом", сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини", п. 282).

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в постанові про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачами не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленогоКАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.10.2023, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Згідно із частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ч. 1ст. 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за подачу цього позову сплачений судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 121, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектор УПП в Дніпропетровській області Самусь Олександр Олександрович про скасування постанови, задовольнити.

Скасувати постанову від 21.10.2023 серія ЕАТ № 7984973 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП.

Закрити адміністративну справу від 21.10.2023 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за частиною другою ст. 122 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (, юридична адреса: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, площа Троїцька, будинок 2-А) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1

Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (, юридична адреса: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, площа Троїцька, будинок 2-А)

Представник відповідача 1 Марченко Артем Олександрович, адреса: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, площа Троїцька, будинок 2-А)

Самусь Олександр Олександрович, адреса: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, площа Троїцька, будинок 2-А

Суддя С.С.Потоцька