Справа № 420/25852/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог (вх.№ЕС/9830/25 выд 31.01.2025 року), просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (правонаступником якої є військова частина НОМЕР_3 ) у вигляді не нарахування ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 30.09.2023 по 10.11.2023, з 04.12.2023 по 14.12.2024 та з 10.02.2024 по 27.03.2024 з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (правонаступником якої є військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати ОСОБА_1 збільшену до 100000,00 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні з 30.09.2023 по 10.11.2023, з 04.12.2023 по 14.12.2024 та з 10.02.2024 по 27.03.2024 з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 у вигляді не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 30.09.2023 по 10.11.2023, з 04.12.2023 по 14.12.2024 та з 10.02.2024 по 29.02.2024 з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000,00 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні з 30.09.2023 по 10.11.2023, з 04.12.2023 по 14.12.2024 та з 10.02.2024 по 29.02.2024 з урахуванням виплачених сум. 8. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 у вигляді не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період перебування на стаціонарному лікуванні 01.03.2024 по 27.03.2024 з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000,00 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період його перебування на стаціонарному лікуванні з 01.03.2024 по 27.03.2024 з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (правонаступником якої є військова частина НОМЕР_3 ) у вигляді не нарахування ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії (довідка № 423 від 14.12.2023) після отриманої 30.09.2023 тяжкої травми з 14.12.2023 по 14.01.2024 з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (правонаступником якої є військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати ОСОБА_1 збільшену до 100000,00 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку військово лікарської комісії (довідка № 423 від 14.12.2023) після отриманої 30.09.2023 тяжкої травми з 14.12.2023 по 14.01.2024 з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 у вигляді не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії (довідка № 423 від 14.12.2023) після отриманої 30.09.2023 тяжкої травми з 14.12.2023 по 14.01.2024 з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000,00 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії (довідка № 423 від 14.12.2023) після отриманої 30.09.2023 тяжкої травми з 14.12.2023 по 14.01.2024 з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 на посаді офіцера оперативно-планового відділення штабу вказаної військової частини.

З 12.02.2023 по 25.05.2024 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

30.09.2023 року, захищаючи Батьківщину, лейтенант ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення та в подальшому перебував на стаціонарному лікуванні понад 4 місяці.

У цей період позивачу протиправно не було виплачено належного розміру додаткової грошової винагороди, як того передбачає постанова Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.

Відтак, у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., пропорційно періодам стаціонарного лікування.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 20.08.2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 27.08.2024 року поновлено строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

12.09.2024 року до суду від вч НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, які перебувають на лікуванні у зв`язку з пораненням, а також за період перебування у відпустці за станом здоров`я є наказ командира військової частини в якій проходить службу військовослужбовець. Оскільки ОСОБА_1 отримав поранення будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , підставою для виплати додаткової грошової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням та за період перебування у відпустці за станом здоров`я є наказ командира військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, відповідач зазначає, що згідно з актом передачі, затвердженим 15.02.2024 року Головнокомандувачем Збройних Сил України, військову НОМЕР_5 передано до складу Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, у зв`язку з чим правовідносини щодо фінансового та матеріального забезпечення з військовою частиною НОМЕР_2 припинено.

Відповідач вказує, що на момент оскарження представником позивача довідки ВЛК та направленням адвокатських запитів військова частина НОМЕР_1 вже перебувала у складі Десантно-штурмових військ Збройних Сил України.

Отже, у разі прийняття відповідного наказу командиром військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової грошової винагороди за період перебування у відпустці за станом здоров`я позивачу, нарахування та виплата додаткової грошової винагороди можлива лише військовою частиною НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене у військової частини НОМЕР_2 відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням та за період перебування у відпустці за станом здоров`я.

Ухвалою від 11.10.2024 року залучено до участі у справі №420/25852/24 в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ). Розпочато розгляд адміністративної справи №420/25852/24 спочатку. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

28.10.2024 року до суду від вч НОМЕР_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що Військова частина НОМЕР_1 з 01.03.2024 року знаходилась у підпорядкуванні Військовій частині НОМЕР_3 (у складі Десантно-штурмових військ Збройних Сил України). До 01.03.2024 року Військова частина НОМЕР_1 підпорядковувалася Військової частини НОМЕР_2 (у складі Сил територіальної оборони Збройних Сил України). Військова частина НОМЕР_3 є правонаступником ліквідованої 28.08.2024 року Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується актами приймання-передавання справ документів з військової частини НОМЕР_1 , що розформовується, до військової частини НОМЕР_3 правонаступника.

Відповідач зазначає, що на підтвердження наявності права на виплату за період з 30.09.2023 по 10.11.2023 до позовної заяви надано документи за час лікування лише з 04.10.2023 по 12.10.2023 та з 17.10.2023 по 10.11.2023.

Враховуючи характер отриманої 30.09.2023 року травми Позивачем, а також Виписку № 20922 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у в/ ч НОМЕР_1 від 12 жовтня 2023 року зі слів Позивача він був направлений в Миколаївський шпиталь для діагностики, після чого направлений на лікування до Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради».

Проте жодних документів на підтвердження перебування з 30.09.2023 по 03.10.2023 в Миколаївському шпиталі до позовної заяви не додано. Так само, в додатках до позовної заяви відсутні документи про місце перебування позивача після завершення лікування в Одесі з 13.10.2023 року по 16.10.2023. Таким чином, позовні вимоги про виплату додаткової винагороди у розрахунку 100 000 грн за період з 30.09.2023 по 03.10.2023 та за період з 13.10.2023 по 16.10.2023 не підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами лікування.

Крім того, оскільки позивач до 1 березня 2024 року був на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 , у Військової частини НОМЕР_3 відсутні правові підстави для виплати додаткової винагороди за періоди до 1 березня 2024 року.

Також відповідач зазначає, що у зв`язку з невідповідністю довідки ВЛК, яку позивач отримав у військовій частині НОМЕР_7 , довідці про обставини травми № 413/ІІ від 16.11.2023, представником позивача 20.05.24 подано скаргу на таку довідку до Центральної військово-лікарської комісії, яку Центральна ВЛК перенаправила за належністю на розгляд до 20 регіональної військово-лікарської комісії.

Станом на дату подання позовної заяви позивачем та відзиву Військовою частиною НОМЕР_3 інформація про результати оскарження довідки ВЛК та повторного медичного огляду ОСОБА_1 (згідно відповіді від 25.06.2024 № 18544864) відсутня. А тому, дійсною залишається Довідка ВЛК від 19 квітня 2024 року № 5377/1, яку позивач отримав у військовій частині НОМЕР_7 , яка продовжує діяти на час розгляду цієї справи.

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач оскаржував довідку ВЛК від 14 грудня 2023 року № 423, а замість неї видано іншу. Таким чином, Довідка ВЛК від 14 грудня 2023 року № 423 також залишається дійсною на час розгляду цієї справи.

08.11.2024 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою від 29.11.2024 року вирішено розгляд справи № 420/25852/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії проводити за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання. Підготовче засідання призначено на 18.12.2024 року.

Ухвалою від 18.12.2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів у справі задоволено. Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 надати докази у справі.

Ухвалою від 18.12.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 20.01.2025 року.

Судове засідання призначене на 20.01.2025 року перенесено у зв`язку з оголошенням у м. Одеса повітряної тривоги та призначено на 28.01.2025 року.

Ухвалою від 28.01.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, у зв`язку з оголошенням в м. Одеса повітряної тривоги, оголошено перерву, дату наступного судового засідання повідомлено після закінчення повітряної тривоги. Підготовче засідання призначено на 05.02.2024 року.

Ухвалою від 05.02.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, приєднано уточнений позов до матеріалів справи. Вказаною ухвалою також відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про виключення зі складу учасників процесу ІНФОРМАЦІЯ_1 . З урахуванням приєднання до матеріалів справи уточненого позову та з метою забезпечення права відповідачів подати відзив на уточнений позов в судовому засіданні оголошено перерву, судове засідання призначено на 18.02.2025 року.

Ухвалою від 18.02.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2025 року.

У судове засідання призначене на 11 березня 2025 року о 10:30 соби, які беруть участь у справі не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу технічного засобу не здійснювалося.

На дату та час проведення судового засідання була відсутня можливість здійснювати фіксацію судового засідання через підсистему відеоконференцзв`язку ВКЗ у зв`язку з нестабільним з`єднанням з медіа-сервером.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Враховуючи відсутність можливості здійснювати фіксацію судового засідання через підсистему відеоконференцзв`язку ВКЗ, заяву представника позивача, відсутність заперечень з боку учасників процесу, та з урахуванням відсутності необхідності заслуховувати свідка, експерта, подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Відтак, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 на посаді офіцера оперативно-планового відділення штабу.

З 12.02.2023 року по 30.05.2024 року позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки форми 100 медичного пункту в/ч НОМЕР_1 , 30.09.2023 року позивач отримав перелом голівки правої плечової кістки.

Відповідно до довідки про обставини травми № 413/ІІ від 16.11.2023 року, виданої лейтенанту ОСОБА_1 , останній, перебуваючи в засобах індивідуального захисту, 30.09.2023 отримав травмування: Імпресійний перелом задньо-зовнішнього краю голівки правої плечової кістки, розрив суглобової губи в передньо-центральному відділі. Вправлений вивих правого плечового суглобу. Поранення, так, пов`язане з проходженням військової служби при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Після отриманої 30.09.2023 року травми військовослужбовець ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, а саме:

- відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого №20922 позивач з 04.10.2023 по 12.10.2023 року проходив лікування у КОМУНАЛЬНОМУ НЕКОМЕРЦІЙНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ»;

- відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2764 позивач 17.10.2023 по 10.11.2023 року перебував на лікуванні у закладі МОЗ України «УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ МЕДИКО-СОЦІАЛЬНИЙ ЦЕНТР ВЕТЕРАНІВ ВІЙНИ»;

- відповідно до виписного епікризу із карти стаціонарного хворого № 4642/1202 від 14.12.2023 року позивач з 04.12.2023 по 14.12.2023 року перебував на лікуванні у КОМУНАЛЬНОМУ НЕКОМЕРЦІЙНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ КЛІНІЧНИЙ ГОСПІТАЛЬ ВЕТЕРАНІВ ВІЙНИ» МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ.

Відповідно до довідки ВЛК №423 від 14.12.2023 року встановлено, захворювання, так, пов`язане з захистом Батьківщини. За результатами проходження позивачем ВЛК останньому надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Судом також встановлено, що з 10.02.2024 по 29.02.2024 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Військовій частині НОМЕР_8 у АДРЕСА_2 (переводний епікриз із картки хворого №242 від 29.02.2024 року).

З 29.02.2024 по 27.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_9 (виписний епікриз № 504 від 27.03.2024 року).

19.04.2024 року позивач, з метою визначення ступеню придатності до проходження військової служби після отриманої 30.09.2023 року травми, пройшов військово-лікарську комісію у військовій частині НОМЕР_7 .

Відповідно до вовідки ВЛК №5377/1 від 19.04.2024 року встановлено: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позову відповідачем не нарахована додаткова грошова винагорода за спірні періоди перебування позивача за період стаціонарного лікування після отримання травми у розмірі 100 тис. грн., у зв`язку з чим останній звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжувався та станом на час розгляду справи воєнний стан продовжує діяти.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п. 1 Постанови № 168 в редакції, яка діє з 21.01.2023 року на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Водночас, відповідно до вимог пункту 1 Постанови КМУ № 168, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100 000 грн є встановлення таких обставин, як, зокрема: - перебування на військовій службі у період дії воєнного стану; - перебування на військовій службі у статусі військовослужбовця Збройних Сил України; - перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини / перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та проходив лікування після поранення отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби у періоди: з 04.10.2023 по 12.10.2023 року; з 17.10.2023 по 10.11.2023 року; з 04.12.2023 по 14.12.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні після отримання травми.

Відповідно до довідки про обставини травми № 413/ІІ від 16.11.2023 року, виданої лейтенанту ОСОБА_1 , останній, перебуваючи в засобах індивідуального захисту, 30.09.2023 отримав травмування: Імпресійний перелом задньо-зовнішнього краю голівки правої плечової кістки, розрив суглобової губи в передньо-центральному відділі. Вправлений вивих правого плечового суглобу. Поранення, так, пов`язане з проходженням військової служби при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

У вказаній довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗС України, затвердженої наказом МОУ від 14.08.2008, №402 (зі змінами)) наявна інформація про обставини, при яких позивач отримав травму.

Отже суд дійшов висновку, що вказана довідка, відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, є підставою для видання наказу про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Крім того, судом встановлено, що позивачу надано невідкладну допомогу та надана первина медична картка форми 100 від 30.09.2023 року, відповідно до якої позивач отримав перелом голівки правої плечової кістки.

Форма № 100, яка передбачена наказом Генерального штабу Збройних сил України від 09.07.2018 №258 «Про затвердження Керівництва з медичної евакуації в Збройних Силах України», та слугує в першу чергу для швидкого медичного сортування на етапі евакуації з району виконання бойового завдання з ознаками потреби в однорідних лікувально-евакуаційних i профілактичних заходах у відповідності з медичними показаннями, обсягом наданої медичної допомоги та прийнятим порядком евакуації.

Отже, основним та первинним документом, який підтверджує травму військовослужбовця, отриману під час бойових дій, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), видана лікарем (фельдшером) медичного пункту військової частини.

При цьому довідкою ВЛК №423 від 14.12.2023 року встановлено, захворювання, так, пов`язане з захистом Батьківщини. За результатами проходження позивачем ВЛК позивачу надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів, тобто по 14.01.2024 року.

Отже, матеріалами справи підтверджено, а протилежного не доведено відповідачами, що позивач за наслідками отриманого поранення під час захисту Батьківщини у спірному періоді з 04.10.2023 року по 12.10.2023 року; з 17.10.2023 року по 10.11.2023 року; з 04.12.2023 року по 14.12.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах та з 14.12.2023 року по 14.01.2024 року перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК №423 від 14.12.2023 року, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого з 30.09.2023 року по 03.10.2023 року та з 13.10.2023 року по 16.10.2023 року.

За таких обставин, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн. за весь час (періоди) перебування на лікуванні, а саме: з 30.09.2023 року по 03.10.2023 року та з 13.10.2023 року по 16.10.2023 року; з 04.10.2023 року по 12.10.2023 року; з 17.10.2023 року по 10.11.2023 року; з 04.12.2023 року по 14.12.2023 року та з 14.12.2023 року по 14.01.2024 року за час перебування у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК №423 від 14.12.2023 року.

При цьому, судом під час розгляду справи встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 з 01.03.2024 року знаходилась у підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_3 (у складі Десантно-штурмових військ Збройних Сил України).

До 01.03.2024 року Військова частина НОМЕР_1 підпорядковувалася Військової частини НОМЕР_2 (у складі Сил територіальної оборони Збройних Сил України).

Отже, Військова частина НОМЕР_3 є правонаступником ліквідованої 28.08.2024 року Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується актами приймання-передавання справ документів з військової частини НОМЕР_1 , що розформовується, до військової частини НОМЕР_3 правонаступника.

Як зазначено ВЧ НОМЕР_3 ліквідація Військової частини НОМЕР_1 шляхом розформування та приєднання до Військової частини НОМЕР_3 відбулась на виконання вимог директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.05.2024 № Д-321/51/дск, наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 13.05.2024 № 13дск. Дані документи знаходяться відповідно у Міністерстві оборони України, Генеральному Штабі Збройних Сил України та Командуванні Десантно-штурмових військ, з грифом «ДСК».

Що стосується вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності вч НОМЕР_1 , НОМЕР_3 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди у розрахунку 100 000 грн. за період з 10.02.2024 року по 29.02.2024 року, з 01.03.2024 року по 27.03.2024 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з 10.02.2024 року по 29.02.2024 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Військовій частині НОМЕР_8 у АДРЕСА_2 (переводний епікриз із картки хворого №242 від 29.02.2024 року).

З 29.02.2024 року по 27.03.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_9 (виписний епікриз № 504 від 27.03.2024 року).

19.04.2024 року позивач, з метою визначення ступеню придатності до проходження військової служби після отриманої 30.09.2023 року травми, пройшов військово-лікарську комісію у військовій частині НОМЕР_7 .

Відповідно до довідки ВЛК №5377/1 від 19.04.2024 року встановлено: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Отже, однією з підстав для нарахування та виплати військовослужбовцю додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. є отримання останнім пораненням (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Проте, довідкою ВЛК №5377/1 від 19.04.2024 року встановлено, що травма ОСОБА_1 пов`язана саме з проходженням військової служби, а не з захистом Батьківщини.

При цьому, судом встановлено, що представником позивача 20.05.2024 року подано скаргу на довідку ВЛК №5377/1 від 19.04.2024 року до Центральної військово-лікарської комісії, яку Центральна ВЛК переправлено за належністю на розгляд до 20 регіональної військово-лікарської комісії.

Станом на час розгляду справи відсутні відомості щодо скасування довідки ВЛК №5377/1 від 19.04.2024 року, а тому, відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розрахунку 100 000 грн. за вказаний період.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправної бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 30.09.2023 року по 03.10.2023 року та з 13.10.2023 року по 16.10.2023 року; з 04.10.2023 року по 12.10.2023 року; з 17.10.2023 року по 10.11.2023 року; з 04.12.2023 року по 14.12.2023 року та з 14.12.2023 року по 14.01.2024 року;

- зобов`язання ВЧ НОМЕР_3 (правонаступник ВЧ НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 30.09.2023 року по 03.10.2023 року та з 13.10.2023 року по 16.10.2023 року; з 04.10.2023 року по 12.10.2023 року; з 17.10.2023 року по 10.11.2023 року; з 04.12.2023 року по 14.12.2023 року та з 14.12.2023 року по 14.01.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ), військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_6 , КОД ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_7 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 30.09.2023 року по 03.10.2023 року та з 13.10.2023 року по 16.10.2023 року; з 04.10.2023 року по 12.10.2023 року; з 17.10.2023 року по 10.11.2023 року; з 04.12.2023 року по 14.12.2023 року та з 14.12.2023 року по 14.01.2024 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 30.09.2023 року по 03.10.2023 року та з 13.10.2023 року по 16.10.2023 року; з 04.10.2023 року по 12.10.2023 року; з 17.10.2023 року по 10.11.2023 року; з 04.12.2023 року по 14.12.2023 року та з 14.12.2023 року по 14.01.2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.