Справа № 520/20860/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 р. Справа № 520/20860/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 (головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г.) по справі № 520/20860/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати:

рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.04.2024 року №58 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №58 від 31.05.2024 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 ,

пенсію по інвалідності ІІ групи з 15 лютого 2022 року по 20 лютого 2024 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

пенсію по інвалідності ІІІ групи з 21 лютого 2024 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 - ОСОБА_1 , зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1992 по 31.01.1992, з 01.02.1992 по 01.07.1992, з 01.12.1993 по 01.11.1995, з 01.12.2020 по 31.05.2021.

Також позивач просила суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення від 18.04.2024 №58 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та від 31.05.2024 №58 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з урахуванням періодів роботи з 01.01.1992 по 31.01.1992, з 01.02.1992 по 01.07.1992, з 01.12.1993 по 01.11.1995, з 01.12.2020 по 31.05.2021, з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не погодившись із рішенням суду в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове , яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на момент звернення позивача з заявами про призначення пенсії по інвалідності від 11.04.2024 та від 24.05.2024 у ОСОБА_1 був відсутній необхідний страховий стаж, передбачений ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Під час перевірки електронної пенсійної справи ГУ ПФУ в Харківській області встановлено, що зі страхового стажу ОСОБА_1 неправомірно вилучено період здійснення підприємницької діяльності у період дії карантинних обмежень з 01.12.2020 по 31.05.2021.

На підстав цього ГУ ПФУ в Харківській області направлено лист до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з пропозицією переглянути право ОСОБА_1 на призначення пенсії по інвалідності зарахувавши до страхового стажу позивача період здійснення підприємницької діяльності з 01.12.2020 по 31.05.2021.

З 24.05.2024 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, зараховано до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 01.12.2020 по 31.05.2021, страховий стаж позивача складає 12 років 28 днів.

Щодо періодів роботи ОСОБА_1 в російській федерації з 01.01.1992 по 31.01.1992, з 01.02.1992 по 01.07.1992, з 01.12.1993 по 01.11.1995 апелянт зазначає, що до страхового стажу на території російської федерації враховуються періоди роботи до 31.12.1991, оскільки багатостороння міжнародна угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 припинила свою дію для України.

Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Бегунц А.О., Мельнікова Л.В.

У зв`язку із смертю судді ОСОБА_3 , на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений новий склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Бегунц А.О., Присяжнюк О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 , 11.04.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення пенсії по інвалідності, оскільки з 15.02.2022 по 01.03.2024 їй встановлено ІІ групу інвалідності, а з 21.02.2024 - ІІІ групу безстроково, що підтверджується виписками з акту огляду МСЕК до довідки 12ААБ №686397 та до довідки 12ААГ №307919.

За принципом екстериторіальності вказана заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 58 від 18.04.2024 відмовлено в призначенні пенсії.

Підставою відмови зазначено відсутність необхідного страхового стажу за період роботи з 01.01.1992 по 31.01.1992, з 01.02.1992 по 01.07.1992 та з 01.12.1993 по 01.11.1995 в російської федерації, оскільки з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

У зв`язку з відсутністю страхового стажу близько 4 місяців ОСОБА_1 доплатила страхові внески з січня по квітень 2024 року, що підтверджується довідкою ОК-5.

25.05.2024 року позивач повторно звернулася із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

За принципом екстериторіальності вказана заява позивача надійшла на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 58 від 31.05.2024 відмовлено в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу.

Не погодившись з даним рішенням відповідача, позивач звернулася з позовною заявою до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення пенсійного органу прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підлягають скасуванню. Також зазначив про необхідність покладення на ГУ ПФУ в Харківській області обов`язку вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з урахуванням періодів роботи з 01.01.1992 по 31.01.1992, з 01.02.1992 по 01.07.1992, з 01.12.1993 по 01.11.1995, з 01.12.2020 по 31.05.2021.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Згідно ч.1 ст. 1 Закону №1058 термін страховий стаж визначений як період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, а страховий стаж у солідарній системі визначений частиною першою статті 24 Закону як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно п.1 ч.1 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях (ч.ч. 2, 3 ст. 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз.1 ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Колегія суддів зазначає, що апелянтом судове рішення в частині скасування рішень пенсійного органу в Одеської та Дніпропетровської областей не оскаржується, а тому цим обставинам суд апеляційної інстанції оцінку не надає.

Щодо покладення судом обов`язку на апелянта зарахувати період роботи позивача в російській федерації та здійснення господарської діяльності .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач працювала :

- у період з 04.02.1991 по 31.01.1992 на посаді «портної в ательє №2», з 01.02.1992 по 01.07.1992 на посаді «портної по пошиву одягу 3 розряду» підприємства «Орлан», наказ №11 від 4.02.1991,

- у період з 01.12.1993 по 01.11.1995 на посаді «контролера-касира» в «Петрівському відділенні 1859 Сбербанку РФ», наказ №52-л/с параграф 2 від 01.12.1993, що підтверджується записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 04.02.1991 (а.с.26-28)

При призначенні пенсії пенсійним органом не зараховано до страхового стажу періоди роботи на території російської федерації, не враховано довідки про доходи, з підстав припинення з 01 січня 2023 року участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди передбачено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

У силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Відтак, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію. Однак, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Отже, з огляду на вищевикладені обставини період роботи позивача на території російської федерації з 01.01.1992 по 31.01.1992, з 01.02.1992 по 01.07.1992, з 01.12.1993 по 01.11.1995, які підтверджені записами трудової книжки підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо періоду роботи позивача з 01.12.2020 по 31.05.2021.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в зазначений період позивач займалася господарською діяльністю, а отже цей період підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Судом встановлено, що з 07.07.2014 ОСОБА_1 є ФОП та платником податку єдиного внеску з 07.07.2014, що також підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців .

Відповідно до пункту 14-5.1. Розділ XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої групи платників єдиного податку та які не сплачували страхові внески за періоди з 1 по 31 грудня 2020 року, з 1 по 31 січня, з 1 по 28 лютого, з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2021 року на підставі пункту 9-10.1 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», такі періоди включаються до страхового стажу та вважається, що страхові суми було сплачено у розмірі мінімального страхового внеску, визначеного законодавством для кожного з таких періодів.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобов`язання зарахувати зазначений період роботи позивача до страхового стажу.

Посилання ГУ ПФУ в Харківській області на зарахування періоду роботи позивача з 01.12.2020 по 31.05.2021 до страхового стажу та призначення 20.12.2024 ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.05.2024 (з дати звернення), в підтвердження чого надано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.03.2025 за №2000-0802-7/44543, свідчать фактично про виконання судового рішення та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі № 520/20860/24 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.В. Присяжнюк А.О. Бегунц