Справа № 260/5471/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5471/24 пров. № А/857/28907/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року (суддя- Дору Ю.Ю., ухвалене в м. Ужгород) у справі № 260/5471/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна,4 м. Ужгород, 88000, ) щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії з втрати годувальника у розмірі 70 % грошового забезпечення ОСОБА_2 без врахування додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби 65%, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 10% та премії 35%), які зазначені в Довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХР 13868 від 18.02.2022р. Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) з 01 липня 2024 року з урахуванням права на пенсію з втрати годувальника у розмірі 70 % грошового забезпечення, з обов`язковим врахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби 65%, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 10% та премії 35%) ОСОБА_2 , яке вказано в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХР 13868 від 18.02.2022р., з урахуванням виплачених сум. Визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, які підлягали виплаті її покійному чоловіку - ОСОБА_2 , на підставі рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2023р. № 260/709/23; від 27.11.2023р. № 260/5614/23 від 26.06.2024р. № 260/2922/24, що набрали законної сили, і залишилася недоодержаною ним у зв`язку з його смертю. Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, які підлягали виплаті її покійному чоловікові - ОСОБА_2 , на підставі рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2023р. № 260/709/23; від 27.11.2023р. № 260/5614/23: від 26.06.2024р. № 260/2922/24, що набрали законної сили, і залишилася недоодержаною ним у зв`язку з його смертю.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову якою в задоволені позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що з 01.07.2024 ОСОБА_1 була призначення пенсія в разі втрати годувальника за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіком ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, виходячи з суми грошового забезпечення для обчислення пенсії 9510,00 грн.

Разом з тим, згідно перерахунку пенсії ОСОБА_2 станом на 01.07.2023 сума грошового забезпечення для обчислення пенсії складала 17910,00 грн.

Позивач 18 липня 2024 року звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку її пенсії у відповідному розмірі. Окрім цього, 30 липня 2024 року позивач звернулася до відповідача із письмовою заявою про здійснення їй виплати пенсії у разі смерті пенсіонера відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», до якої останньою було долучено копію свідоцтва про смерть чоловіка.

Відповідачем на вказані звернення позивача було надано відповідь від 15.08.2024 №4042-3639/М-02/8-0700/24, у якій відповідач вказує, що позивачу призначено пенсію з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме з грошового забезпечення померлого годувальника згідно довідки №ХР13868, відповідно до Постанови №103 в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення померлого годувальника.

По пенсійній справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсія виплачена по 30.06.2024 та є виконані і обліковані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області в електронній пенсійній справі померлого рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/709/23 від 31.03.2023, набуло законної сили після винесення ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду 15.06.2023 та №260/5614/23 від 27.11.2023, набуло законної сили 03.01.2024.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2922/24 від 26.06.2024 набуло законної сили 26.07.2024. Пенсійна справа ОСОБА_2 закрита у зв`язку з смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, перерахунок за вищезазначеним рішенням суду не виконувався.

Позивач вважаючи що відповідачем порушено її право на пенсійну виплату з зв`язку з втратою годувальника, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які їх належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У вказаній відповіді-відмові відповідач відсилається до статті 379 КАС України.

Частиною другою, третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) врегульовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків),або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, - 40 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.В таких же розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих інвалідів війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців,осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки відповідно до статті 45 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові, то відповідач зобов`язаний був здійснити позивачу розрахунок пенсії, виходячи з суми грошового забезпечення годувальника, а саме 17910,00 грн.

Відтак, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2024 року з урахуванням права на пенсію з втрати годувальника у розмірі 70 % грошового забезпечення, з обов`язковим врахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби 65%, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 10% та премії 35%) ОСОБА_2 , яке вказано в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХР 13868 від 18.02.2022р., з урахуванням виплачених сум, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не призначення позивачу з 01.07.2024 року пенсії по втраті годувальника, виходячи з розміру суми грошового забезпечення для обчислення пенсії її покійного чоловіка, ОСОБА_2 в розмірі 17910,00 грн.; зобов`язання відповідача здійснити з 01.07.2024 року перерахунок позивачу пенсії по втраті годувальника виходячи з розміру суми грошового забезпечення для обчислення пенсії її покійного чоловіка - ОСОБА_2 в розмірі 17910,00 грн та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Стосовно вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, які підлягали виплаті її покійному чоловіку - ОСОБА_2 , на підставі рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2023р. № 260/709/23; від 27.11.2023р. № 260/5614/23 від 26.06.2024р. № 260/2922/24, що набрали законної сили, і залишилася недоодержаною ним у зв`язку з його смертю та зобов`язання відповідача виплатити такі, суд вказує наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач 30 липня 2024 року звернулася до відповідача із письмовою заявою про здійснення їй виплати пенсії у разі смерті пенсіонера відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», до вказаної заяви позивачем було долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 10.06.2024 року серії НОМЕР_3 .

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 10.06.2024 року серії НОМЕР_3 такий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, відповідачем було відмовлено у виплаті пенсії неотриманої чоловіком у зв`язку з його смертю, при цьому відповідач відсилається на ст.379 КАС України.

Відповідно до статті 61 Закону № 2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Суд першої інстанції вірно вказав, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 .

Згідно пункту 9 Порядку №3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Верховний Суд в постанові від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Тому, посилання відповідача у відповіді-відмові на статтю 379 КАС України суд вважає безпідставними, оскільки, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.61 Закону №2262, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції що позивач, яка є дружиною померлого ОСОБА_2 , протягом шести місяців після смерті чоловіка звернулась до органу пенсійного фонду із заявою про виплату пенсії відповідно до статті 61 Закону №2262, а тому має право на одержання невиплаченої суми пенсії.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про задоволення позову.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі № 260/5471/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга