Справа № 295/19016/24
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову № 699 від 12.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач зауважує, що 12.12.2024 постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено постанову № 699 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивач звертає увагу, що під час розгляду справи ним було повідомлено про фактичний час отримання повістки No 977757 15.11.2024, тобто після того, як сплили зазначені у ній час та дата явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підтвердження вказаного представнику ІНФОРМАЦІЯ_3 надано ксерокопія повідомлення про вручення листа, котрим була направлена повістка, з відміткою про дату його вручення.

Позивач вказує, що з огляду на час отримання повістки - у п`ятницю під вечір, ним було прийняте рішення з`явитися за викликом на наступний робочий день понеділок 18.11.2024. Додає, що у суботу 16.11.2024 він відчув різке погіршення стану здоров`я та був змушений звернутися за обстеженням до сімейного лікаря, в результаті чого 18.11.2024 лікарем у Електронній системі охорони здоров`я було створено у електронному вигляді висновок про тимчасову непрацездатність. З врахуванням даних щодо основного діагнозу - вірусне захворювання (а саме коронавірус, як причину хвороби), за призначенням лікаря, був змушений дотримуватися ліжкового режиму, а також уникати скупчень людей з метою запобігання подальшого поширення захворювання.

У позові також вказано, що після проходження лікування 12.12.2024 позивач самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних згідно отриманої повістки, про що зазначено у постанові.

При цьому, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 зроблено висновок про порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим порушено вимоги ч.3 210-1 КУпАП.

Позивач також зауважує на порушенні встановленої процедури підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, що полягало у не врученні повістки із повідомленням про час та місце відповідного розгляду.

Вказуючи на відсутність належних доказів на підтвердження обставин вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, позивач просить задовольнити позов, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 23.12.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідно до п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Представник відповідача підкреслює, що згідно з абз.2 п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора. Учасник акцентує, що 04.11.2024 року позивачеві надіслано повістку поштовим відправленням АТ "Укрпошта" за зареєстрованим місцем проживання відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Повістку, було сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до корінця поштового відправлення АТ "Укрпошта" позивач отримав повістку особисто 15.11.2024 року, що, за сукупності дотримання встановленого законодавством порядку формування та надіслання повістки (з визначенням у ній дня явки за викликом з населеного пункту, що є адміністративним центром області, протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки) вказує на належне оповіщення позивача щодо необхідності прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 13.11.2024 року на 09.00 для уточнення персональних даних.

Представник також зауважує на вимоги ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", згідно з якою у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів, та вказує на існування в діях позивача правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку із ігноруванням вимог закону.

Вказуючи на відповідні обставини, відповідач просить відмовити у задоволені позову.

У поданій відповіді на відзив позивач повторно вказує на фактичний час отримання повістки, підтримує заявлені вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено наступні обставини.

За змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення № 699 від 12.12.2025 року, прийняту ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , громадянин ОСОБА_1 15.11.2024 року отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 13.11.2024 року.

У відповідний час особа не з`явила, про наявність поважних причин, що перешкоджали прибути, не повідомляла.

В подальшому 12.12.2024 року ОСОБА_1 самостійно прибув до мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Вирішуючи питання обгрунтованості заявлених вимог суд зауважує таке.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачають настання відповідальності в разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період.

Диспозиція наведеної норми передбачає відсильне застосування та має конкретизуватись через відомості про діяння, зміст яких вказує на недотримання визначених вимогами законодавства обов`язків, правил або певного порядку за сферою оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізацію.

Відповідно до ст. 17 закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З досліджених судом матеріалів справи слідує, що складена на ім`я ОСОБА_1 повістка з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 13.11.2024 року на 9-00 год фактично вручена особі 15.11.2025 року, що об`єктивно унеможливлює виконання зазначених у повістці вимог.

З приводу тверджень представника відповідача про необхідність сприйняття обумовлених обставин як поважних причин, що перешкоджали позивачу з`явитись у визначений за повісткою час, що, у свою чергу, на думку сторони, покладає обов`язок згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів, суд зауважує на помилковому тлумаченні стороною вимог закону в контексті виниклого спору.

Так, критерії поважності причин неприбуття та пов`язані із цим наслідкові зобов`язання у вигляді прибуття у найкоротший строк (але не більше 7 діб) застосовуються у випадку, коли повістка вручена у день, що передує дню прибуття, і подальша неявка оцінюється через призму поважності причин неприбуття, з дослідженням періоду, в разі потреби, з проходженням якого особа з`явилась після вказаної у повістці дати.

В даному спорі є недоречним звернення до вказаного у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» врегулювання, оскільки факт вручення повістки як документа, що обумовлює саме обов`язок подальшого прибуття, є відсутнім, отже дослідження причин неявки не потребується.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені висновки, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Керуючись ст. ст. 90, 241-256, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 12.12.2024 року № 699 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Стягунти з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов