Справа № 420/36282/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.

секретар Церковний В.Я.,

за участю:

представника відповідача Коперсака М.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СКВО до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

Позивач звернувся до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків із позовною заявою до суду, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ в. о. начальника Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.10.2024 р. №213.

У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом вручення судової повістки через систему «Електронний суд».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначив, що ті питання, які відповідач вважає за необхідне перевірити на підставі оскаржуваного наказу були досліджені під час проведення позапланової документальної перевірки, яку було призначено у зв`язку з припиненням TOB «СКВО» та по цим питанням порушень не було встановлено. Відповідачем безпідставно ініційовано проведення повторної перевірки тих питань, які фактично були досліджені, при цьому спірний наказ не містить посилань на підстави проведення саме повторної перевірки. Наказ від 22.10.2024 р. № 213 не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, що є підставою для визнання його протиправним та скасування. Виданням наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки без належних для цього підстав порушується принцип правової визначеності, що є недопустимим.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, а також заявлено клопотання про закриття провадження по справі, в якому зазначено, що враховуючи реалізацію контролюючим органом наказу від 22.10.2024 року № 213 шляхом проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, складання за її результатом акту перевірки від 16.12.2024 року № 785/34-00-23/31982116 та податкового повідомлення - рішення, вищезазначений наказ є реалізованим, а відтак не може бути предметом судового оскарження.

Судом встановлено, що Наказом в. о. начальника Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.10.2024 р. № 213 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «СКВО» за результатами якої складено акт перевірки від 16.12.2024 року № 785/34-00-23/31982116 із відображенням у ньому встановлених порушень ТОВ «СКВО» вимог законодавства.

06.01.2025 року Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення Форми «ПС» від 06.01.2025 року № 14/34-00-23/31982116 на підставі акта від 16.12.2024 року № 785/34-00-23/31982116.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх письмових заявах по суті, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження по справі підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 79.1. ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктом 79.2. ст. 79 ПК України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно із п. 79.3. ст. 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 відступаючи від позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 року, прийшла до наступного висновку: «у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права; неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки; при цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

21.02.2020 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі № 826/17123/18, в якій дійшов таких висновків: «У разі якщо контролюючим органом було проведено перевірку на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

При цьому, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень».

Як зазначив Верховний Суд поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідачем надані суду копія акті перевірки та прийнятті за її результатами податкові повідомлення рішення.

На переконання суду, в призмі правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17, можна зробити висновок, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатом проведення призначеної оскаржуваним наказом перевірки, в той час, як саме по собі оскарження останнього не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, суд при розгляді цієї справи звертає увагу на наявність правового висновку, викладеного у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, висновки якої щодо застосування норм права підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи обставини цієї справи, а також зважаючи на правові висновки, висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17, суд дійшов висновку, що цей позов не належить розглядати в порядку адміністративного чи іншого судочинства.

Поряд із цим суд звертає увагу на те, що з огляду на висновки, сформовані у наведеній вище постанові Великої Палати Верховного Суду, позивач не позбавлений можливості посилатись на допущені контролюючим органом при призначенні та проведенні перевірки порушення при оскарженні в судовому порядку рішення за результатами такої перевірки.

Враховуючи викладене, за встановлених судом обставин, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду про відсутність підстав для розгляду спору пов`язаного з оскарженням наказу про проведення перевірки за правилами адміністративного судочинства та наявності підстав для закриття провадження у такій справі, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відповідно до приписів ч. 2 ст. 183, п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження по справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 КАСУ, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 181-183, п.1 ч.1 ст. 238, 243, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ТОВ СКВО до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу в. о. начальника Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.10.2024 р. №213 - закрити.

Роз`яснити ТОВ СКВО, що цей спір не належить до судової юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов

.