Справа № 160/9860/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/9860/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (суддя Савченко А.В.) в справі № 160/9860/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про:

визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №45 від 20 лютого 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період роботи в колгоспі «30 річчя ВЛКСМ» з 01 жовтня 1990 року по 31 січня 1999 року згідно з його трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 ;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу період роботи за Списком №1 на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 28 червня 2005 року по 30 липня 2018 року, з 07 листопада 2018 року по 02 серпня 2021 року згідно з його трудовою книжкою серії НОМЕР_2 ;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за його заявою від 12 лютого 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, так як останній має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 1 та досяг необхідного пенсійного віку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії від 20.02.2024 р. №45.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01.10.1990 р. по 31.01.1999 р. в колгоспі 30 річчя ВЛКСМ, з урахуванням висновків суду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 з 28.06.2005 р. по 30.07.2018 р., з 07.11.2018 р. по 02.08.2021 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 12.02.2024 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Чернігівській області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вказує, що законодавець передбачив можливість зарахування роботи в колгоспі до страхового стажу не безумовно, а в прямій залежності від встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, що безпідставно не взято до уваги судом.

При цьому будь-які дані про відпрацьовану кількість вихододнів та встановлений мінімум вихододнів у колгоспі за спірний період відсутні.

Однак довідку про відпрацьовану кількість вихододнів та встановлений мінімум позивачем не надано, що свідчить про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи позивача періоду роботи з 01.10.1990 по 31.01.1999 в колгоспі « 30 річчя ВЛКСМ», чому суд першої інстанції не надав належного правового значення.

Крім того, записи трудової книжки позивача не підтверджують стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці, тому є обов`язковим подання уточнюючої довідки.

Однак до заяви про призначення пенсії позивачем таку довідку не долучено, документи про проведення атестації робочих місць за період з 28.06.2005 по 28.12.2006 відсутні.

Таким чином, надані документи не підтверджують пільговий стаж позивача, підстави для врахування періоду з 28.06.2005 по 02.08.2021 відсутні, чому суд першої інстанції не надав належного правового значення.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 12.02.2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Чернігівській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області від 20.02.2024 р. № 45 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи.

У рішенні від 20.02.2024 р. № 45 зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період роботи в колгоспі з 01.10.1990 по 31.01.1999, оскільки відсутня інформація про кількість відпрацьованих вихододнів та встановлений мінімум вихододнів у колгоспі за вказаний період.

До пільгового стажу по Списку №1 не зараховано:

- період роботи з 28.06.2005 по 02.08.2021, оскільки відсутня уточнююча довідка з місця роботи, передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (додаток № 5), та документи про проведення атестації робочих місць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці за період з 28.06.2005 по 28.12.2006.

Згідно з трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.10.1990 р. працював в колгоспі 30 річчя ВЛКСМ. На сторінках 2-3 зазначено виконаний річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, а саме:

- 1990 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 100, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 128:

- 1991 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 243;

- за 1992 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 280, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 129;

- за 1993 рік - виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 38;

- за 1994 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 165;

- за 1995 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 234;

- за 1996 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 195;

- за 1997 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 220, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 270;

- за 1998 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 220, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 219;

- за 1999 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 210, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві 226.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Кам`янської міської ради Телепинського старостинського округу від 29.02.2024р. №16-Г трудова участь у колгоспі ОСОБА_1 становила:

- 1990 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 100, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 128:

- 1991 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 243;

- за 1992 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 280, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 129;

- за 1993 рік - виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 38;

- за 1994 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 165;

- за 1995 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 234;

- за 1996 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 195;

- за 1997 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 220, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 270;

- за 1998 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 220, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 219;

- за 1999 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 210, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві 226.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.07.2005 р. ОСОБА_1 в оскаржуваний період:

- з 28.05.2005 р. прийнятий у агломераційний цех №2 вивантажувальником гарячого агломерату 2 розряду, дільниця охолодження, грохочення та видачі гарячого агломерату у Дніпровському металургійному комбінаті;

- 22.12.2005 присвоєно 3 розряд в тій же професії;

- запис №3 трудової книжки робоче місце атестоване;

- 27.01.2001 р. переведений там же дільниця спікання агломерату агломератником 4 розряду;

- запис №6 трудової книжки робоче місце атестоване за Списком №1;

- 15.04.2013 р. переведений там же дільниця спікання агломерату агломератником 5 розряду;

- запис №9 трудової книжки робоче місце атестовано за Списком №1;

- 30.07.2018 - звільнений за власним бажанням ст. 38 К3пП України;

- з 28.08.2018 прийнятий в Дочірнє підприємство Дніпродзержинський сталеливарний завод обрубувачем литва на наждаках та вручну 1 розряду фасонно-ливарного цеху;

- 30.10.2018 - звільнений за власним бажанням ст. 38 К3пП України;

- 07.11.2018 - ПАТ Дніпровський металургійний комбінат прийнятий у агломераційний цех №2 дільниця спікання агломерату агломератником 5 розряду;

- 02.08.2021 - звільнений у зв?язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ ДКХЗ.

Згідно з довідкою форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ Дніпровський металургійний комбінат з 2005 р. по 2021 р.

Спеціальний стаж ОСОБА_1 за 2010-2021 рр. обліковується за кодом ЗП3014А3.

Оскільки з трудової книжки колгоспника можна чітко встановити роботу позивача у спірний період у колгоспі, у якій зафіксовано кількість відпрацьованих ним вихододнів, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення № 45 від 20.02.2024 р. в цій частині, а періоди роботи у колгоспі належить зарахувати до страхового стажу позивача, у тому числі періоди, коли трудоднів було менше, ніж передбачено у конкретному році, то до стажу зараховують лише ці трудодні, тобто фактичну тривалість роботи.

Крім того, оскільки період пільгового стажу підтверджено записами трудової книжки та архівними довідками управління Кам`янської міської ради від 28.12.2023 р. № В-21/2-08/638, від 28.12.2023 р. № В-21/2-08/638/1, робоче місце позивача протягом його трудової діяльності відносилося до Списку № 1, позивач мав спеціальний стаж, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зарахування спірних періодів до пільгового стажу за списком №1.

Оскільки до компетенції органів Пенсійного фонду належить обчислення страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, тому суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відсутні, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідний орган Пенсійного фонду повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12 лютого 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, від 20 лютого 2024 року № 45 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 01.10.1990 по 31.01.1999, оскільки відсутня інформація про кількість відпрацьованих вихододнів та встановлений мінімум вихододнів у колгоспі за вказаний період.

До пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи з 28.06.2005 по 02.08.2021, оскільки відсутня уточнююча довідка з місця роботи, передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (додаток № 5), та документи про проведення атестації робочих місць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці за період з 28.06.2005 по 28.12.2006.

Спірним в цій справі є питання зарахування певних періодів роботи до страхового та пільгового стажу для цілей призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другою статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відтак, необхідною умовою призначення пільгової пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV є наявність відповідного стажу роботи, зокрема, на підземних роботах.

Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначені періоди, з яких складається страховий стаж.

Частиною першої статті 24 цього Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, спірними є наступні питання:

1) зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі;

2) зарахування до пільгового стажу за Списком №1 період роботи в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 28 червня 2005 року по 30 липня 2018 року, з 07 листопада 2018 року по 02 серпня 2021 року.

З питання зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі суд зазначає таке.

Судом встановлено, що трудова книжки колгоспника № НОМЕР_1 ОСОБА_1 містить записи про роботу позивача з 01 жовтня 1990 року у колгоспі « 30-річчя ВЛКСМ».

Трудова книжка колгоспника на сторінках 2-3 містить інформацію про виконаний річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, а саме:

- 1990 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 100, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві 128;

- 1991 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 243;

- за 1992 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 280, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 129;

- за 1993 рік - виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 38;

- за 1994 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 165;

- за 1995 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 234;

- за 1996 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 195;

- за 1997 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 220, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 270;

- за 1998 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 220, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 219;

- за 1999 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 210, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві 226.

Довідкою Телепинського старостинського округу виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 29 лютого 2024 року №16-Г підтверджено трудову участь позивача у колгоспі:

- 1990 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 100, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 128:

- 1991 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 243;

- за 1992 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 280, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 129;

- за 1993 рік - виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 38;

- за 1994 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 165;

- за 1995 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 234;

- за 1996 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 195;

- за 1997 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 220, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 270;

- за 1998 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 220, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві - 219;

- за 1999 рік - прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 210, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві 226.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України?«Про пенсійне забезпечення»? до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 310 від 21 квітня 1975 року «Про трудові книжки колгоспників» (далі - постанова №310) встановлено, що трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу (пункт 2).

До трудової книжки колгоспника вносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства у колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум трудової участі у громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань, нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (пункт 5 постанови №310).

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, (далі Інструкція №58) встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 58 трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

За змістом пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

За положеннями пункту 2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Пунктом 2.6 Інструкції № 58 передбачено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

До 29 липня 1993 року діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджена наказом Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року № 162, якою встановлені аналогічні вимоги до порядку заповнення трудових книжок.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відтак, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця.

Трудова книжка колгоспника заповнена відповідно до вимог приведених вище нормативно-правових актів, а саме: титульна сторінка трудової книжки має відомості про ПІБ колгоспника, рік вступу власника трудової книжки - 1990, його підпис, назву колгоспу і печатку, містить записи щодо років роботи позивача в колгоспі, його професії, встановлений мінімум трудоднів або людиноднів за рік, відомості щодо дат звільнення і прийняття на роботу позивача, посилання на відповідний наказ; записи завірені печаткою роботодавця і підписами посадових осіб.

Період роботи позивача в колгоспі підтверджено довідкою Телепинського старостинського округу виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 29 лютого 2024 року №16-Г.

Відтак, період трудової діяльності позивача є належним чином підтвердженим для цілей зарахування таких періодів до страхового стажу та, як вірно зазначив суд першої інстанції, не потребує підтвердження додатковими документами.

За доводами апелянта період роботи в колгоспі з 01 жовтня 1990 року по 31 січня 1999 року не може бути зарахований до страхового стажу, оскільки відсутня інформація про кількість відпрацьованих вихододнів та встановлений мінімум вихододнів у колгоспі за вказаний період.

Суд вказує, що трудова книжка колгоспника містить записи про прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві та виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Незазначення кількості відпрацьованих вихододнів та встановленого мінімуму (ці інформація наявна в трудовій книжці) не може свідчити про невиконання позивачем норм, а тому відсутність таких доказів не може позбавити позивача права на соціальний захист, а обов`язку додаткового доведення факту відпрацювання позивачем днів трудової участі в колгоспі законодавчо не встановлено, а відтак відповідний стаж мав бути врахований відповідачем.

За правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, якщо й трудова книжка позивача має певні недоліки, то у будь-якому випадку право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, а на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці та інших документах не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, що дає особі право на призначення пенсії, оскільки працівник не повинен відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність незарахування цього періоду до страхового стажу позивача.

Стосовно питання незарахування до пільгового стажу за списком №1 періоду роботи в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 28 червня 2005 року по 30 липня 2018 року, з 07 листопада 2018 року по 02 серпня 2021 року суд зазначає наступне.

Приписами статті 48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, (далі - Порядок №637) встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 01 липня 2005 року підтверджено наступні періоди роботи ОСОБА_1 :

з 28.05.2005 р. прийнятий у агломераційний цех №2 вивантажувальником гарячого агломерату 2 розряду, дільниця охолодження, грохочення та видачі гарячого агломерату у Дніпровському металургійному комбінаті;

22.12.2005 присвоєно 3 розряд в тій же професії;

запис №3 трудової книжки робоче місце атестоване;

27.01.2001 р. переведений там же дільниця спікання агломерату агломератником 4 розряду;

запис №6 трудової книжки робоче місце атестоване за Списком №1;

15.04.2013 р. переведений там же дільниця спікання агломерату агломератником 5 розряду;

запис №9 трудової книжки робоче місце атестовано за Списком №1;

30.07.2018 - звільнений за власним бажанням ст. 38 К3пП України;

з 28.08.2018 прийнятий в Дочірнє підприємство Дніпродзержинський сталеливарний завод обрубувачем литва на наждаках та вручну 1 розряду фасонно-ливарного цеху;

30.10.2018 - звільнений за власним бажанням ст. 38 К3пП України;

07.11.2018 - ПАТ Дніпровський металургійний комбінат прийнятий у агломераційний цех №2 дільниця спікання агломерату агломератником 5 розряду;

02.08.2021 - звільнений у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ ДКХЗ.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача у спірний період за кодом підстави для обліку спеціального стажу ЗП3014А3, ЗП3013Б1, ЗП3013А1, ЗП3014А3.

Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства встановлено наступне:

під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам;

під кодом ЗПЗ013Б1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення», постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» і від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», і за результатами атестації робочих місць;

під кодом ЗПЗ014А1 обліковується спеціальний стаж працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років;

під кодом ЗПЗ014А3 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, які безпосередньо зайняті повний робочий день в металургії за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Суд зауважує, що посади вивантажувальником гарячого агломерату 2 розряду, дільниця охолодження, грохочення та видачі гарячого агломерату, агломератника відноситься до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, та Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461.

За правовою позицією, викладеної Верховним Судом в постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Оскільки у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, які підтверджують факт його роботи у спірному періоді на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, є правильним висновок суду першої інстанції про протиправність не зарахування до пільгового стажу позивача спірного періоду роботи через не надання позивачем уточнюючої довідки.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, (далі Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період робот и особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

В цьому випадку трудова книжка позивача містить відомості про проведення атестації робочого місця позивача, що є додатковим підтвердженням віднесення роботи позивача у спірний період до списку № 1.

Відповідачем не надано доказів, що відомості про трудову діяльність позивача, які містяться у трудовій книжці, є неправильними чи неточними.

Крім того, апелянтом вказано про відсутність відомостей про атестацію робочого місця.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить записи про атестацію робочого місця позивача.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року (далі - Порядок № 442).

Пунктом 4 Порядку № 442 встановлено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, (далі Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За правовою позицією, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 520/15025/16-а, будь-які причини, з яких атестація не була проведена, не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та відмову заявникові в наданні пенсії. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочою місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Враховуючи приведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України, суд визнає необґрунтованими доводи апелянта в цій частині.

Доводи апелянта про відсутність підстав для зарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача через відсутність відомостей про відсутність уточнюючою довідки та проведення атестації робочих місць, а трудова книжка позивача не містить дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи тощо, спростовані приведеними вище висновками суду.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 28 червня 2005 року по 30 липня 2018 року, з 07 листопада 2018 року по 02 серпня 2021 року.

Рішення суду першої інстанції в частині обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача не оскаржене в апеляційному порядку, тому в цій частині судом не надається оцінка рішенню суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року в справі № 160/9860/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року в справі № 160/9860/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 02 квітня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов