Справа № 645/764/25
Суддя: Костіна І. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/764/25
Провадження № 2-а/645/24/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Костіної І.Г.

за участю секретаря судового засідання Бугай К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Керімов Алік Замірович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 126/МВ від 17.01.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 17.01.2025 року № 126/МВ, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрити провадження у справі; судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 було складено протокол № 62/МВ від 13.01.2025р. відносно ОСОБА_1 за фактом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно зазначеного протоколу, 13.01.2025 р. о 15:30 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 зафіксовано факт нібито порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Зокрема, ОСОБА_1 було вручено повістку № 701805 від 17.10.2024р. якою останній викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 27.10.2024р.для звірки військово-облікових даних. Повістка, за твердженням військкомату була надіслана поштовим відправленням. Відповідач, вважаючи, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про необхідність явки, однак 27.10.2024 до військкомату не з`явився, не повідомив про поважні причини неявки. Зазначені дії кваліфіковано як порушення ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На підставі цього, 17.01.2025р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову № 126/МВ, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. У оскаржуваній постанові зазначено, що 13.01.2025 о 15:30 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено факт порушення мобілізаційного законодавства ОСОБА_1 . Відповідач зазначає, що оповіщення було здійснене належним чином, а неявка без поважних причин є адміністративним правопорушенням. На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною та не може сама по собі свідчити про вчинення ним адміністративного правопорушення. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують отримання позивачем повістки або доказів належного оповіщення про необхідність явки на 27.10.2024р. Виклик у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відсутній, доказів отримання поштового відправлення матеріали справи також не містять, а повернення поштового відправлення не вважається в силу вимог частин першої, третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, такою як отримання повістки. Окрім того, позивач зазначає, що при складанні протоколу та винесенні оскаржуваної постанови представники ІНФОРМАЦІЯ_3 не врахували, що з 16.08.2024 ОСОБА_1 відповідно до висновку ВЛК є придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, охорони, що підтверджується військово-обліковим документом № 9, данні обновлені вчасно 11.07.2024. Відповідно до постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», у реєстрі ІНФОРМАЦІЯ_3 містяться всі необхідні відомості щодо військово-облікових даних ОСОБА_1 . Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органи адміністрування Реєстру забезпечують ведення, контроль повноти, відповідності та своєчасності внесення інформації, а також мають доступ до статистичних даних Реєстру. ІНФОРМАЦІЯ_4 мав доступ до цієї інформації та оновив дані ОСОБА_1 , що підтверджується оновленням ТП із номером 9. Також позивач звертає увагу суду на порушення його права на захист, на формальний підхід при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем та відсутність складу адміністративного правопорушення через неналежне оповіщення.

Відповідач правом надання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

Від представника позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому останній просив провести розгляд справи без участі позивача та його представника. Позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 126/МВ від 17.01.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Згідно вказаної постанови, 13.01.2025 року о 15 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію», № 741/2024 від 28.10.2024р. «Про продовження строку проведення загальної мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 було здійснено оповіщення військовозобовязаних.

Так ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаному ОСОБА_1 була вручена повістка № 701805 від 17.10.2024 про виклик на 27.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки військово-облікових даних.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення, призову громадян на військову сдужбу під час мобілізації на особливий період, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2924 №560 вбачається, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик, до районного. (міського), територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів Центрального управління або регіональних органів СБУ є день, проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки, про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак у вказаний час 27.10.2024р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Не погодившись із правомірністю притягнення до адміністративної відповідальності на підставі вказаної постанови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно копії скріншоту з мобільного додатку Резерв+ наданого позивачем, з 16.08.2024 ОСОБА_1 відповідно до висновку ВЛК є придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, охорони, що підтверджується військово-обліковим документом номер в реєстрі Оберіг 9, дані уточнено вчасно.

Перевіряючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що за змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Положеннями статті 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ст.ст.1, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України "Про оборону України" Закони України "Про Збройні Сили України", Закони України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію".

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Також, згідно з п.4 розд. ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 №36/41381 (далі - Інструкція №3), під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.5 розд. ІІ Інструкції №3 уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право робити зауваження і надавати пояснення щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу уповноважена посадова особа, яка складала протокол, робить про це відповідний запис та засвідчує його своїм підписом із зазначенням дати.

Відмова від пояснення або підписання протоколу також може підтверджуватися підписами свідків.

Відмова від підписання протоколу, а також відсутність свідків не є підставами для припинення складання протоколу.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Позивач у позовній заяві посилався, зокрема, на те, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення він належним чином повідомлений не був.

Суд зазначає, що відповідачем станом на час розгляду справи письмового відзиву на позовну заяву подано не було.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених статтею 2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідач, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих рішень, дій, бездіяльності, не доведено факту належного оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 27.10.2024р. та порушення останнім ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З приводу дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи, що є гарантією реалізації наданих ст. 268 КУпАП прав, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За правилами ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а, від 31.03.2021 у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 у справі№465/5145/16-а.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач дотримався вимог ст. 277 КУпАП та повідомив позивача за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також матеріали справи не містять доказів, що позивачу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Окрім того, в матеріалах справи міститься копія клопотання захисника Керімова А.З. від 16.01.2025, яким в інтересах ОСОБА_1 , було надіслано на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) клопотання про закриття адміністративного провадження, розпочатого за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Суд вважає слушними доводи позивача про те, що відповідачем проігноровані доводи поданого клопотання, та при ухвалені оскаржуваної постанови № 126/МВ від 17.01.2025р., відповідачем у постанові не відображено обґрунтованої відповіді на порушені у клопотанні питання сторони захисту.

Доказів, які б спростовували вказані позивачем обставини матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення про притягнення до адміністративної відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а.

Суд зазначає, що підставами для скасування рішень можуть бути не будь-які порушення, допущені під час його винесення, а ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків, покладених в його основу, а отже які вплинули на обґрунтованість і законність прийнятого рішення.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що оскаржувана постанова відповідача прийнята не на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, допущені порушення при її прийнятті є суттєвими та мають своїм наслідком її скасування.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, за встановлених судом обставин щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню у судовому порядку із закриттям провадження у справі.

Частиною 1 статті 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже враховуючи, що позов підлягає задоволенню, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247 251, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Керімов Алік Замірович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 126/МВ від 17.01.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2025 року №126/МВ у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.04.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ;

Третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя І.Г. Костіна