Справа № 932/247/25
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/247/25
Провадження № 2-а/932/12/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Ксіонди Є. Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: начальник територіального центру комплектування та соціальної підтримки та ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки та соціальної політики Краматорського ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення і закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад вимог позивача.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 № 6343 від 16.12.2024 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 2101 КУпАП за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою. При розгляді матеріалів не дотримані вимоги закону, а висновок відповідача про доведеність винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується доказами по справі. Викладені у постанові твердження не відповідають дійсності, оскільки ніяких повідомлень чи повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 він не отримував ні в цифровому (ні смс повідомленнями ні у додатку Резерв+), ні в паперовому вигляді. Про нібито скоєне порушення дізнався 09.12.2024 вперше від поліцейських та згодом у ІНФОРМАЦІЯ_6 , куди з невідомих йому причин його було доставлено поліцейськими. Він дійсно перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 та має відстрочку від мобілізації відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідна відстрочка дійсна до 07.02.2025. З аналізу положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затв. постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, ототожнення суб`єктом владних повноважень передбаченого Законом № 3543-ХІІ «отримання повістки» з передбаченим Порядком «належним підтвердженням оповіщення про виклик», у випадку повернення повістки ТЦК з відміткою про відсутність адресата, є неправильним, оскільки військовозобов`язаний не може з`явитися за повісткою, змісту якої він не бачив, що виключає наявність протиправного умислу позивача. За таких обставин, коли повістка ТЦК вертається відправнику з підстав відсутності адресата, слід з`ясувати всі обставини, через які вручення повістки не відбулося, та в залежності від них вирішувати питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 2101 КУпАП. Натомість у цій справі відповідач застосував формальний підхід до цього питання. Позивач перебуває на військовому обліку, ніколи не порушував військового обліку, не притягувався до адміністративної відповідальності, у визначений законом термін оновив свої військово-облікові дані, що підтверджується зокрема витягом з Резерв+, навпаки неодноразово звертався до ТЦК та СП з приводу оновлення даних та отримання відстрочки від мобілізації. Жодних поштових листів, електронних листів, сповіщень про надходження не те, що звичайних листів, а й рекомендованих не отримував, а ні у матеріальній поштовій скриньці, а ні засобами зв`язку (мобільного зв`язку/додатку Резерв+).

У зв`язку з викладеним, просить визнати дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо складання постанови протиправними, визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення і закрити провадження по справі.

ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи.

Від позивача надійшла заява про поновлення строку на оскарження постанови, оскільки він пропущений з поважних причин. 16.12.2024 він був позбавлений права бути присутнім під час прийняття рішення у зв`язку з тим, що представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП, його було повідомлено, що про результати розгляду відповідного протоколу йому в подальшому буде надано відповідну постанову. 18.12.2024 його було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований у АДРЕСА_1 , де йому було вручено оскаржувану постанову. У зв`язку з постійними обстрілами міста Костянтинівки Донецької області, періодичним відключенням електроенергії, встановленою комендантською годиною з 15.00 год. до 11.00 год. він був позбавлений можливості своєчасно оскаржити постанову. 08.01.2025 він евакуювався до м. Рівне, звідки й надіслав адміністративний позов.

ІНФОРМАЦІЯ_7 надано відзив, де він заперечує проти задоволення позовної заяви, оскільки вважає її безпідставною та необґрунтованою. Посилається на п. 10 ч. 4 ст. 1, абз. 1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 30, 301, 302, 303, 34, 41, 411, 412 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затв. постановою КМУ № 560 від 16.05.2024. 08.11.2024 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів Повістка № 1079107 відправлена засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням, трек поштового відправлення 406. Вказане поштове відправлення повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відміткою про повернення: відсутність адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, до ГУНП направлене електронне звернення для доставки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 09.12.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 був доставлений/супроводжений поліцейськими. Тобто з матеріалів справи встановлено: виявлено вчинення адміністративного правопорушення 09.12.2024 (виявлено особу правопорушника та встановлено відсутність поважних причин не прибуття за повісткою). Таким чином в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП. Враховуючи викладене, 09.12.2024 військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 складено протокол щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

При складанні протоколу позивач ознайомившись з протоколом, був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, визначеними ст. 63 Конституції України, ст.ст. 256, 268 КУпАП. Позивач отримав особисто копію протоколу, у протоколі надав особисті пояснення, зазначивши, що з правопорушенням не згоден, повістку не отримував. Відповідно до протоколу, до позивача доведено про розгляд справи, який призначено на 10.00 год. 16.12.2024 під особистий підпис. Клопотань, заяв з приводу відкладення та/або перенесення розгляду справи від позивача не надходило. Будучі ознайомленим про час, дату і місце розгляду справи, позивач 16.12.2024 на розгляд справи не прибув, будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу перенесення, відкладення розгляду справи, у тому числі за наявністю перешкоди у вигляді комендантської години, не надавав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 також надано відзив на позовну заяву, де він заперечує проти задоволення позову з посиланням на п. 10 ч. 4 ст. 1, абз. 1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 2 ст. 26, абз. 18 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». При цьому зазначають, що отримавши повістку від керівника ТЦК та СП про прибуття, за викликом у строк, зазначений у повістці без поважних причин позивач не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП. Враховуючи викладене, уповноваженою особою ТЦК та СП складено протокол щодо вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП. При складанні протоколу позивач був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст.ст. 256, 268 КУпАП. Військовозобов`язаний від підпису та отримання копії протоколу відмовився, про що складено відповідний акт. Будучі ознайомленим про час, дату і місце розгляджу справи, позивач на розгляд справи не прибув, будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу складеного протоколу та вчиненого правопорушення, не надав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

14.01.2025 ухвалою судді позовна заява залишена без руху згідно ст. 169 КАС України, позивачеві надано строк для усунення недоліків у відповідності з вимогами ст. 160, 161 КАС України.

Після усунення позивачем вказаних недоліків ухвалою судді від 28.01.2025 відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 06.02.2025.

Ухвалою суду від 06.02.2025 до справи залучено іншого співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) 08.11.2024 направлена повістка № 1079107 на ім`я позивача за адресою: АДРЕСА_2 рекомендованим листом з описом вкладення, яка була повернута без вручення 10.11.2024 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

16.12.2024 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_9 , полковником ОСОБА_2 прийнято постанову № 6343 про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень. Згідно з постановою, 09.12.2024 о 11.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_1 був доставлений поліцейськими ОСОБА_1 , який був викликаний повісткою № 1079107 на 14.00 год. 21.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_9 своєчасно, а саме 21.11.2024 за повісткою № 1079107 до ІНФОРМАЦІЯ_9 , не прибув, чим порушив вимоги абз.абз. 3, 6 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 ст. 22, абз.абз. 2, 8 п. 3 ст. 22, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затв. постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

09.12.2024 був встановлений та доставлений поліцейськими та враховуючи викладене, 09.12.2024 водієм ІНФОРМАЦІЯ_9 , старшим солдатом ОСОБА_3 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол. Враховуючи викладене, за відсутністю пом`якшуючих обставин та за наявністю обтяжуючої обставини, а саме здійснення правопорушення під час воєнного стану, на ОСОБА_1 був накладений штраф у сумі 17000 грн. Примірник постанови ОСОБА_1 отримав 28.12.2024, що підтверджено його підписом.

V. Оцінка суду.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1322 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач у заяві зазначив, що під час розгляду постанови його не було і коли саме вона буде розглядатися, його не повідомили, саму копію постанови отримав 18.12.2024, про що є відмітка у протоколі. У зв`язку з обстрілами, періодичними відключеннями електроенергії та інтернету, майже цілодобовою комендантською годиною, до суду звернувся 08.01.2025, коли евакуювався до м. Рівне.

Суд вважає, що строк для оскарження постанови відповідача від 16.12.2024 підлягає поновленню, оскільки в постанові зазначено, що позивач її отримав 28.12.2024 та наведені ним обставини, з врахуванням періоду пропуску строку, суд вважає поважними.

За змістом абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, відповідачем у порушення ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС України, не було подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 2101 ч. 3 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача 16 грудня 2024 року оскаржуваної постанови.

Як позивач так і відповідачі стверджують, що у відношенні позивача складався протокол про адміністративне правопорушення, при цьому ІНФОРМАЦІЯ_7 у відзиві зазначив, що позивач отримав копію протоколу особисто та надав у протоколі свої пояснення, що він з ним не згоден, а ІНФОРМАЦІЯ_2 у відзиві зазначив, що позивач відмовився від підпису та отримання копії протоколу, про що складено відповідний акт.

Відповідачі ні протоколу ні акту про відмову в отриманні копії протоколу, суду не надали, також не надано доказів, що позивач був повідомлений про час, дату та місце розгляду вищевказаного протоколу начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Таким чином, позивач був позбавлений свого права надати пояснення особі, яка вирішувала питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за неявку по повістці, яку він фактично не отримав, для уточнення даних.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 2101 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію особливий період.

Згідно примітки ст. 210 КУпАП, положення ст.ст. 210, 2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 2101 КУпАП не застосовуються, за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч.ч. 5, 8, 9 ст. 5 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачами вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Отже, відповідачами не доведено наявності передбачених законом умов, за яких позивач міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП (у розумінні примітки до ст. 210 КУпАП).

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності достатності доказів, в судовому засіданні було підтверджено доводи позивача про відсутність факту порушення ним законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що свідчить про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана постанова наведеним вимогам не відповідає, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП (зокрема, без урахування положень примітки до ст. 210 КУпАП), необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_9 , полковником ОСОБА_2 від 16 грудня 2024 року № 6343 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 2101 ч. 3 КУпАП підлягає закриттю.

Оскільки відповідачі не довів в суді правомірності прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 2101 ч. 3 КУпАП від 16.12.2024, суд вважає за необхідне скасувати постанову, провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020, справа № 543/775/17, з ІНФОРМАЦІЯ_10 ,на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 7, 23, 210, 2101, 245, 251, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 132, 134, 159, 242-244, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 до начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки та соціальної політики Краматорського Приткова Володимира Олексійовича, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 , код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 , код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_3 про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення і закриття провадження по справі, задовольнити.

Постанову начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки та соціальної політики Краматорського Приткова Володимира Олексійовича № 6343 від 16.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 17000,00 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 28.03.2025.

Суддя І. В. Петунін