Справа № 140/3992/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/3992/24 пров. № А/857/24680/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року (суддя Сорока Ю.Ю., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 06.02.2024 року №-2024-1 про відмову у призначенні пільги на житлово-комунальні послуги, як особі з інвалідністю внаслідок проходження служби за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити пільгу на оплату житлово-комунальних послуг з 04.08.2023 року за адресою: 45008, Волинська область, м. Ковель, вул. Липинського, 25/4. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вважає відмову у призначенні пільги на житлово-комунальні послуги як особі з інвалідністю внаслідок військової служби неправомірною та такою, що суперечить чинному законодавству України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що саме пенсійне посвідчення є документом, який підтверджує призначення пенсії і засвідчує особу його власника Згідно пенсійного посвідчення від 11.11.2010 № НОМЕР_1 є пенсіонером, вид пенсії по інвалідності 2 група інвалід армії довічно, що також підтверджується довідкою з акту огляду МСЕК серії №0051131. Вказує, що довідка МСЕК є документом, що засвідчує групу інвалідності та ступінь втрати працездатності.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в області, як одержувач пенсії по інвалідності.

04.08.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пільги на житлово-комунальні послуги як особі з інвалідністю внаслідок військової служби за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення від 24.10.2023 року №-2023-3 про відмову у призначенні у зв`язку з недотриманням п.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За результатами повторного розгляду заяви від 04.08.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення про відмову №-2024-1 від 06.02.2024 року, у зв`язку із недотриманням п.2 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Вважаючи таку відмову у призначенні у зв`язку з недотриманням п.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не долучено до матеріалів справи письмових доказів (довідки медико-соціальної експертної комісії, військового квитка, витягу з послужного списку особової справи військовослужбовця або витягу з наказу про звільнення) того, що він є особою з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби чи внаслідок захворювання після звільнення його з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Питання надання житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення).

Згідно п.5 Положення, житлову субсидію призначають за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг і розміром обов`язкового відсотків платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Соціальні норми житла та соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами для надання пільг та субсидій встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Визначення обов`язкової частки платежу для домогосподарств, які користуються житловою субсидією, регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг», (надалі - Постанова), що розраховується за такою формулою:

Ро = Кд/Кг х Рг, де Ро - частка плати за послуги для домогосподарства (частка доходу), яка для розрахунку субсидії округлюється до двох знаків після коми;

Кд - коефіцієнт доходу домогосподарства - відношення розміру середньомісячного сукупного доходу домогосподарства в розрахунку на одну особу до прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, встановленого на 1 січня року, з якого призначається субсидія;

Кг - базовий коефіцієнт доходу для призначення субсидії - два прожиткових мінімуми на одну особу в розрахунку на місяць (Кг = 2);

Рг - базова норма плати за послуги - 15 відсотків середньомісячного сукупного доходу.

Пунктом 35 цього Положення передбачено для призначення житлових субсидій до сукупного доходу осіб враховуються доходи за два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням житлової субсидії, у разі, коли житлова субсидія призначається не з початку опалювального сезону, а доходи у вигляді пенсії враховуються за вересень 2022 року.

Згідно п.50 Положення, для призначення житлових субсидій на запит уповноважених органів у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійним фондом України - структурним підрозділам з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому Пенсійним фондом України та Мінсоцполітики (запит подається не пізніше 30 листопада 2022 року).

Механізм надання громадян пільг у грошовій формі на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу врегульовано Порядком надання пільг па оплату житлово - комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.1029 №373 (далі - Порядок №373).

Відповідно до пункту 3 Порядку №373 дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги згідно із Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (крім військовослужбовців), «Про Службу безпеки України», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про бібліотеки і бібліотечну справу», «Про музеї та музейну справу», «Про захист рослин», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про охорону дитинства», «Про соціальний захист дітей війни», «Про культуру», «Про освіту», «Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою», Кодексом цивільного захисту України (крім осіб рядового і начальницького складу), Основами законодавства України про охорону здоров`я.

Згідно з положеннями пункту 3-1 Порядку №373 для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру, або їх законні представники звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком, до якої додається у разі потреби довідка про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі.

Починаючи з 1 грудня 2022 року, заяви з необхідними документами приймаються від заявників органами Пенсійного фонду України (пункт 3-1 Порядку №373).

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області із заявою від 04.08.2023 щодо призначення пільг на житлово-комунальні послуги як особі з інвалідністю внаслідок військової служби

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №-2023-3 від 24.10.2023 у зв`язку з недотриманням п.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивачу відмовлено у наданні пільг на житлово-комунальні послуги, оскільки згідно виписки до акту огляду МСЕК серія ВЛН №0051131 причина інвалідності: травма отримана в результаті нещасного випадку ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.

За результатом повторного розгляду заяви від 04.08.2023 про призначення пільги па житлово-комунальні послуги як особі з інвалідністю внаслідок військової служби, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було прийнято рішення про відмову №-2024-1 від 06.02.2024 у зв`язку із недотриманням п.2 ст.33 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія якого поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до пункту 5 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільненим з військової служби особам, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлово-комунальними послугами в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством.

Пільги на оплату житлово-комунальних послуг мають надаватися колишнім військовослужбовцям, які є особами з інвалідністю, за умови підтвердження факту встановлення їм інвалідності під час проходження військової служби чи внаслідок захворювання після звільнення його з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Відповідно до роз`яснення Міністерства оборони України від 01.03.2024 №220/3227 документами, що підтверджують право на пільги відповідно до Закону, є довідка медико- соціальної експертної комісії, а також військовий квиток, або витяг з послужного списку особової справи військовослужбовця, або витяг з наказу про звільнення.

Однак, позивачем не долучено до матеріалів справи письмових доказів (довідки медико-соціальної експертної комісії, військового квитка, витягу з послужного списку особової справи військовослужбовця або витягу з наказу про звільнення) того, що він є особою з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби чи внаслідок захворювання після звільнення його з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, звертаючись до відповідача з вимогою про надання пільги, претендував саме на пільги, встановлені для колишніх військослужбовців, які встановлені на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відносить себе до категорії пільговиків "особа з інвалідністю внаслідок військової служби".

В матеріалах справи міститься свідоцтво про хворобу (а.с.25) в якому зазначається місце служби служба в ОВС, та причина інвалідності - травма отримана в результаті нещасного випадку ні, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Відтак апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження у нього права на пільги, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі №140/3992/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
З. М. Матковська