Справа № 460/4520/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/4520/24 пров. № А/857/22282/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 460/4520/24 за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на траспорті про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції О.Р. Гресько, час ухвалення у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 05.08.2024),

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2024 року Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу Державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №024549 від 16.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на момент проведення рейдової перевірки водієм було надано весь необхідний пакет документів, в тому числі тахокартку та бланк підтвердження діяльності водія. Крім того, позивач вказує на неналежне сповіщення суб`єкта владних повноважень про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду 05 серпня 2024 року позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №024549 від 16.01.2024.

Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій вказує, що зазначене судове рішення підлягає скасуванню, з тих підстав, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що в ході проведення перевірки та складання акту водій не надавав контролюючому органу Бланки підтвердження діяльності за 29.11.2023 - 07-12.2023, який долучений до матеріалів позову, при розгляді адміністративної справи вказаний Бланк контролюючому органу також не надавався.

Зважаючи на те, що Бланк підтвердження діяльності не потребує обов`язкової реєстрації та заповнюється перевізником від руки, такий міг бути складений вже після вчинення порушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності, тобто «заднім числом».

Зауважує, що Бланк який долучений до позову складений 07 грудня 2023 року, однак в графі 11 зазначено, зо водій ОСОБА_2 почав працювати на підприємстві з 27 грудня 2023 року, тобто вже після складання такого Бланку.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був.

Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 08 грудня 2023 року при проведенні рейдової перевірки перевірено транспортний засіб марки Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Під час перевірки встановлено, що автомобільний перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутні тахокарти або бланк підтвердження діяльності водія з 29 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року.

За вказане порушення постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області від 16 січня 2024 року №024549 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем не надано до суду належних доказів заповнення саме водієм, а не перевізником бланку підтвердження діяльності водія, а також доказів відсутності у ньому всіх обов`язкових реквізитів.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону № 2344-ІІІ зазначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно із пунктом 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)( далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Так, підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт та застосування адміністративно-господарського штрафу стала відсутність на момент проведення перевірки обов`язкових при здійсненні перевезень документів, а саме: відсутні тахокарти або бланк підтвердження діяльності водія з 29.11.2023 по 07.12.2023.

За змістом абзацу 2 пункту 6.1 Положення №340 водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Вимоги Положення №340 поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (пункт 1.3).

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб позивача оснащений аналоговим тахографом.

Таким чином, з огляду на зазначені вище норми, використання тахокарт до аналогового тахографа чи особистої картки водія до цифрового тахографа є щоденним обов`язком водія під час керування транспортним засобом.

У свою чергу, на перевізника покладено обов`язок забезпечити водія необхідною кількістю тахокарт чи чинною особистою карткою.

При цьому, факт нездійснення водієм перевезень може бути підтверджений лише бланком підтвердження діяльності.

До матеріалів позову позивачем було надано, зокрема, бланк підтвердження діяльності від 07 грудня 2023 року, яким підтверджується, що водій транспортного засобу ОСОБА_3 у період з 14:30 год 29 листопада 2023 року по 12:30 год 07 грудня 2023 року виконував іншу роботу, відмінну від керування транспортним засобом.

Такий бланк підтвердження містить підпис перевізника ФОП ОСОБА_1 та водія ОСОБА_3 .

З доданих до справи відеозаписів з боді-камери інспектора вбачається, що під час проведення перевірки водієм на вимогу такого інспектора було надано бланк підтвердження діяльності від 07 грудня 2023 року.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відеозапису не встановлено, що саме водій заповнював бланк підтвердження діяльності водія після зупинки транспортного засобу, про що стверджує відповідач у своїх запереченнях та апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції вірно вказав, що вказані недоліки ставлять під сумнів наявність обов`язкових реквізитів у наданому під час проведення перевірки бланку підтвердження діяльності водія, зокрема, в частині наявності підпису водія.

У зв`язку з цим, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року витребувано у Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті належним чином засвідчену копію бланку підтвердження діяльності за період з 29 листопада 2023 року по 07 грудня 2023 року, надану водієм ОСОБА_3 під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт 08 грудня 2023 року.

Однак, відповідач повідомив про неможливість виконання вимог вищевказаної ухвали.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем не надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів заповнення саме водієм, а не перевізником наданого під час проведення перевірки бланку підтвердження діяльності водія, а також доказів відсутності у ньому всіх обов`язкових реквізитів, суд бере до уваги саме доданий позивачем до позову бланк підтвердження діяльності від 07 грудня 2023 року, як доказ того, що водій транспортного засобу ОСОБА_3 у період з 14:30 год 29 листопада 2023 року по 12:30 год 07 грудня 2023 року виконував іншу роботу, відмінну від керування транспортним засобом.

Таким чином, відповідач дійшов помилкового висновку про незабезпечення автомобільним перевізником водія документами, передбаченими статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення перевезення вантажів.

За наведених обставин у відповідача на момент розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт були відсутні підстави для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Апеляційний суд зазначає, що відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваної постанови, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі № 460/4520/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін