Справа № 320/12442/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року справа №320/12442/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди відповідно до п. 1 положення постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 грн за період із 24.02.2022 по 31.04.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 грн. за період із 24.02.2022 по 31.04.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2023 №897 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що оскільки з 24.02.2022 по 31.04.2022 він приймав безпосередню участь у бойових діях, у нього існує безумовне право на виплату додаткової винагороди за зазначений період.

На думку позивача, його право на отримання щомісячної додаткової винагороди, передбачене нормами постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), було порушено внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, що і стало підставою для звернення до суду даним позовом.

10.06.2023 в Київському окружному адміністративному суді зареєстровано відзив на позовну заяву з додатками, в якому представник відповідача стверджує, що Військова частина НОМЕР_1 не входила до складу військових частин, які вели воєнні дії у складі діючих Угрупувань військ Сил оборони держави та не була на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань. Позивач не приймав безпосередньої участі у бойових діях.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 витребувано від Військової частини НОМЕР_1 офіційну інформацію у вигляді довідки за підписом командира військової частини НОМЕР_1 щодо наявності/відсутності в журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналах тощо) записів, що стосуються лейтенанта ОСОБА_1 із зазначенням відповідних цим записам періодів часу.

03.05.2024 засобами підсистеми ЄСІТС Електронний суд на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшов витребуваний доказ.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 витребувано від Міністерства оборони України належним чином засвідчені копії телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 № 248/1217; окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29; документів, що стали підставою для видання окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та обмеження дії окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 повторно витребувано від Міністерства оборони України засвідчені у встановленому порядку копії телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 № 248/1217 та окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, а також копії документів, що стали підставою для видання окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та обмеження дії окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29.

03.03.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшли витребувані від Міністерства оборони України докази.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) є громадянином України, що підтверджується паспортом, копія якого міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.01.2013 №18 солдата запасу ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 та уклав контракт про проходження військової служби строком на 3 (три) роки з 28.01.2013 по 28.01.2016 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду авіаційного механіка інженерно-авіаційної служби 1 авіаційної ескадрильї, ВОС-220002А.

06.06.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ №271ад «Про виплату додаткових винагород», згідно з яким особовому складу військової частини (в тому числі військовослужбовцям строкової служби) належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01 травня по 31 травня 2022 року (пункт 1 наказу), а також доплатити особовому складу військової частини (в тому числі військовослужбовцям строкової служби), за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах відповідно до додатку 2 до наказу (пункт 2 наказу), зокрема ОСОБА_1 , за періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022; з 01.03.2022 по 31.03.2022; з 01.04.2022 по 30.04.2022.

Як вбачається з пункту 2 зазначеного наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 №271ад підставою для доплати додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн за період з 24.02.2022 по 28.02.2022; з 01.03.2022 по 31.03.2022; з 01.04.2022 по 30.04.2022 було визначено перебування військової частини та військовослужбовців у районах проведення бойових дій, визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.03.2022 № 101, від 01.04.2022 № 102, від 30.04.2022 № 125 та виконання бойових завдань, визначених бойовими наказами командира НОМЕР_4 бригади тактичної авіації (військової частини НОМЕР_1 ) від 24.02.2022 № 2, від 25.02.2022 № 3, від 26.02.2022 №4, від 27.02.2022 №5, від 28.02.2022 № 6, від 01.03.2022 № 7, 02.03.2022 №8, від 03.03.2022 № 9, від 04.03.2022 № 10, від 05.03.2022 № 11, від 06.03.2022 № 12, від 07.03.2022 № 13, від 08.03.2022 № 14, від 09.03.2022 № 15, від 10.03.2022 № 16, від 11.03.2022 № 17, від 12.03.2022 № 18, від 13.03.2022 № 19, від 14.03.2022 № 20, від 15.03.2022 № 21, від 16.03.2022 № 22, від 17.03.2022 № 23, від 18.03.2022 № 24, від 19.03.2022 № 25, від 20.03.2022 № 26, від 21.03.2022 № 27, від 22.03.2022 № 28, від 23.03.2022 № 29, від 24.03.2022 № 30, від 25.03.2022 № 31, від 26.03.2022 № 32, від 27.03.2022 № 33, від 28.03.2022 № 34, від 29.03.2022 № 35, від 30.03.2022 № 36, від 31.03.2022 № 37, від 01.04.2022 № 38, від 02.04.2022 № 39, від 03.04.2022 № 40, від 04.04.2022 № 41, від 05.04.2022 № 42, від 06.04.2022 № 43, від 07.04.2022 № 44, від 08.04.2022 № 45, від 09.04.2022 № 46, від 10.04.2022 № 47, від 11.04.2022 № 48, від 12.04.2022 № 49, від 13.04.2022 № 50, від 14.04.2022 № 52, від 15.04.2022 № 52, від 16.04.2022 № 53, від 17.04.2022 № 54, від 18.04.2022 № 55, від 19.04.2022 № 56, від 20.04.2022 № 57, від 21.04.2022 № 58, від 22.04.2022 № 59, від 23.04.2022 № 60, від 24.04.2022 № 61, від 25.04.2022 № 62, від 26.04.2022 № 63, від 27.04.2022 № 64, від 28.04.2022 № 65, від 29.04.2022 № 66, від 30.04.2022 № 67, витяг із наказу Командувача угрупування об`єднаних сил від 23.02.2022 №44/дск, довідка військової частини НОМЕР_5 від 31.05.2022 № 313/УОС/1860, витяг Командувача об`єднаних сил від 21.02.2022 № 42/дск, довідка військової частини НОМЕР_6 від 02.04.2022 № 27/132, довідки військової частини НОМЕР_7 .

На підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2022 № 511ад «Про внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад» додаток 2 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема ОСОБА_1 належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць лише за період з 24.02.2022 по 28.02.2022.

На виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України надано копію окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 та повідомлено, що підставою для видання зазначеного окремого доручення стала постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

З картки особового рахунку військовослужбовця № 286 за 2022 рік вбачається, що ОСОБА_1 додаткову винагороду в січні та лютому не нараховано, у подальшому нараховано за березень в сумі 29550,69 грн, за квітень 5806,46 грн, за травень 30000,00 грн, за червень 30000,00 грн, за липень 30000,00 грн, за серпень 42500,00 грн. за вересень 30000,00 грн, за жовтень 30000,00 грн, за листопад 30000,00 грн, за грудень 30000,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до положень ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та їх розміри визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (тут - зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 року № 271, від 22 березня 2022 року № 350, від 1 квітня 2022 року № 400) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

У постанові від 22.11.2023 у справі № 520/690/23 Верховний Суд констатував, що "текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".

З метою конкретизації умов виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168 Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

У подальшому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1 наступного змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

В пункті 2 постанови від 07.07.2022 № 793, Кабінет Міністрів України визначив що зазначена постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року, тобто надав їй зворотної дії.

Отже право визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, делеговано Урядом Міністру оборони України лише 07.07.2022.

Проте, на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2022 № 511ад «Про внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад» додаток 2 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад викладено в новій редакції, якою позивача позбавлено виплатити додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за періоди з 01.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 30.04.2022, що була належна до виплати згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад» відповідно до зазначених в ньому наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, бойових наказів командира НОМЕР_4 бригади тактичної авіації (військової частини НОМЕР_1 ).

Суд вважає, що спірним питанням у цій справі є застосування окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 до правовідносин Військової частини НОМЕР_1 з позивачем щодо виплати йому додаткової винагороди за періоди з 01.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 30.04.2022.

Вирішуючи вказане питання суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцієюта законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на приписи статті 58 Конституції України, оскільки повноваження визначати порядок та умови виплати додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, делеговано Кабінетом Міністрів України Міністру оборони України лише 07.07.2022, окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 в тих випадках, коли його застосування призводить до погіршення фінансового становища військовослужбовця, не має зворотної сили та не підлягає поширенню на правовідносини, що виникли до отримання Міністром оборони України повноважень на визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди.

В таких випадках підлягають застосуванню безпосередньо приписи пункту 1 Постанови №168.

Приписи пункту 1 Постанови № 168 пов`язують виплату військовослужбовцям додаткової винагороди у [збільшеному] розмірі до 100000,00 грн з безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Повертаючись до питання щодо текстуального викладу пункту 1 Постанови №168 (щодо умов для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у [збільшеному] розмірі до 100000,00 грн), суд зазначає, що у відповідності із принципом верховенства права, у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права слід тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки.

Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ; тут - в редакції, викладеній згідно із Законом України від 16 липня 2021 року № 1702-ІХ) бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Суд звертає увагу, що підставою для виплати позивачу додаткової винагороди за періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022; з 01.03.2022 по 31.03.2022; з 01.04.2022 по 30.04.2022 в наказі від 06.06.2022 №271ад «Про виплату додаткових винагород» (до внесення в нього змін наказом від 07.10.2022 № 511ад) командиром Військової частини НОМЕР_1 зазначено накази Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.03.2022 № 101, від 01.04.2022 № 102, від 30.04.2022 № 125 щодо визначення районами бойових дій Київської області, де перебувала військова частина НОМЕР_1 та військовослужбовці, а також бойові накази командира НОМЕР_4 бригади тактичної авіації (військової частини НОМЕР_1 ), витяг із наказу Командувача угрупування об`єднаних сил від 23.02.2022 №44/дск, довідка військової частини НОМЕР_5 від 31.05.2022 № 313/УОС/1860, витяг Командувача об`єднаних сил від 21.02.2022 № 42/дск, довідка військової частини НОМЕР_6 від 02.04.2022 № 27/132, довідки військової частини НОМЕР_7 .

Доказів скасування зазначених наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, бойових наказів командира військової частини, а також доказів недостовірності зазначених довідок відповідачем не надано.

Також суд звертає увагу, що для належного виконання вимог Постанови № 168 Міністром оборони було врегульовано питання виплати додаткової винагороди через директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298 та від 18.04.2022 № 248/1529, доведені у формі телеграм до кожної військової частини.

Доказів того, що наказ від 06.06.2022 №271ад «Про виплату додаткових винагород» (до внесення в нього змін наказом від 07.10.2022 № 511ад) виданий відповідачем в порушення зазначених директив, матеріали справи також не містять.

Суд не приймає до уваги довідку відповідача від 02.05.2024 № 138, оскільки її зміст суперечить змісту наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 №271ад «Про виплату додаткових винагород» (до внесення в нього змін 07.10.2022 на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29).

З огляду на зазначене суд вважає недоведеною відповідачем відсутність у позивача права на отримання додаткової винагороди на підставі пункту 1 Постанови 168 за відповідні періоди.

Одночасно з цим суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для видання наказу від 07.10.2022 № 511ад «Про внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад» в частині змін у додаток 2 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад, згідно з якими ОСОБА_1 належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць лише за період з 24.02.2022 по 28.02.2022.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, вихід за межі заявлених позовних вимог допускається з метою захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина.

При цьому, відповідно до положень частини першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

В абзаці десятому пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора; справа № 1-12/2003) Конституційний Суд України, серед іншого, констатував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З урахуванням цього, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2022 № 511ад «Про внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад» в частині змін у додаток 2 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад, згідно з якими ОСОБА_1 належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць лише за період з 24.02.2022 по 28.02.2022.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, що має наслідком задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

При цьому суд враховує, що в квітні 30 календарних днів, у зв`язку з чим розцінює зазначення позивачем у позовній заяві дати "31.04.2022" як описку, яка не впливає на суть спору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2022 № 511ад «Про внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад» в частині змін у додаток 2 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 271ад, згідно з якими ОСОБА_1 належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць лише за період з 24.02.2022 по 28.02.2022.

3. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн за період з 24.02.2022 по 30.04.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у районах у період здійснення зазначених заходів.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 грн за період з 24.02.2022 по 30.04.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у районах у період здійснення зазначених заходів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.