Справа № 990/8/25
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 р.Справа № 990/8/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, повний текст складено 11.02.25 року по справі № 990/8/25

за позовом ОСОБА_1

до Конституційного Суду України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Касаційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Конституційного Суду України (далі відповідач), в якому просив суд:

визнати неправомірною та такою, що порушує статтю 19 Конституції України та частину 2 статті 75 Закону Про Конституційний Суд України бездіяльність відповідача щодо конституційного провадження конституційного подання Верховного Суду 4/387 (23) 11.12.2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині поширення її дії на Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та частини третьої статті 85 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»;

зобов`язати відповідача припинити порушувати визначений частиною 2 статті 75 Закону Про Конституційний Суд України шестимісячний строк конституційного провадження конституційного подання Верховного Суду 4/387 (23) 11.12.2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині поширення її дії на Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та частини третьої статті 85 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі повністю та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що в тексті оскаржуваної ухвали відсутнє роз`яснення заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Від Конституційного Суду України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 року у справі № 990/8/25 про відмову у відкритті провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача припинити порушувати визначений частиною 2 статті 75 Закону Про Конституційний Суд України шестимісячний строк конституційного провадження конституційного подання Верховного Суду 4/387 (23) 11.12.2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині поширення її дії на Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та частини третьої статті 85 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки вони випливають не з дій чи бездіяльності судді як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій у сфері публічно-правових відносин, а з його процесуальної діяльності, пов`язаної з відправленням правосуддя відповідно до процесуальних норм, що передбачають процедуру, порядок вирішення суддею справи.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема, постанови від 16.10.2019 року справа №1340/4052/18, від 26.02.2020 року справа №280/1334/19.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 КАС України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини 3 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 7 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Велика Палата Верховного Суду, надаючи тлумачення наведеним правовим нормам, зазначила, що оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

У справі, що розглядається, позивач оскаржує бездіяльність Конституційного Суду України щодо конституційного провадження конституційного подання Верховного Суду 4/387 (23) 11.12.2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині поширення її дії на Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та частини третьої статті 85 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи.

Статтею 150 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції. Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень і висновків.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості ініціювання судового процесу проти суду (судді) з розгляду судової справи, тому така справа не може бути вирішена адміністративним судом.

Окрім того, розгляд Конституційним Судом України як органом судової влади подання Верховного Суду 4/387 (23) 11.12.2023, є виконанням покладених на орган конституційної юрисдикції функції зі здійснення конституційного судочинства та не є вчиненням управлінської функції в розумінні статті 4 КАС України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку відсутній спір між позивачем та Конституційним Судом України як суб`єктом владних повноважень.

Кодексом адміністративного судочинства не передбачено порядок розгляду адміністративним судом справ щодо недотримання Конституційним Судом України строків розгляду конституційних подань.

За правилами п. 1 ч. 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність роз`яснення заявнику до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, то колегія суддів зазначає, що, суд не роз`яснює, за правилами якого судочинства має розглядатись такий спір, оскільки, поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, і які взагалі не підлягають судовому розгляду (висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.02.2019 року №9901/663/18).

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є такими, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 по справі № 990/8/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді О.А. Спаскін В.А. Калиновський

Повний текст постанови складено 02.04.2025 року