Справа № 320/28579/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

31 березня 2025 року

м. Київ

справа №320/28579/24

адміністративне провадження №К/990/51302/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства освіти і науки України

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року

у справі №320/28579/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства освіти і науки України

про визнання протиправними дій, визнання протиправними, незаконними та нечинними наказів,

УСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом до Міністерства освіти і науки України (далі - Міносвіти, відповідач, скаржник), в якому просила:

- визнати протиправними та заборонити Міносвіти встановлювати будь-які обмеження (у тому числі, шляхом встановлення ліцензійних умов і обсягів, шляхом встановлення звичайних, особливих та інших умов і порядків прийому на навчання і вступу до закладу освіти, а також шляхом встановлення конкурсних відборів, конкурсів, іспитів, тестів, оцінювань чи будь-яких інших випробувань) доступу до освіти (зокрема, навчання, здобуття освіти, здійснення освітньо-наукової діяльності тощо) всіх рівнів і ступенів на платній основі і на безоплатній основі (крім випадків отримання освіти за рахунок державних і місцевих асигнувань) у закладах освіти України, незалежно від форми власності;

- визнати протиправними, незаконними та нечинними положення пункту 3 та абзаців 6, 12 і 22 пункту 5 розділу «І. Загальні положення», положення абзацу 1 пункту 1 і пункту 5 розділу «IV. Обсяги прийому та обсяги державного (регіонального) замовлення, розміщення державного (регіонального) замовлення», положення пунктів 1, 2 і 6 розділу «VII. Конкурсний відбір, його організація та проведення», положення пункту 12 розділу «VIII. Спеціальні умови участі у вступній кампанії», положення пункту 3, абзацу 19 пункту 6, пунктів 9 і 10 розділу «XV. Вимоги до Правил прийому», викладені у Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, який затверджено наказом Міносвіти від 06 березня 2024 року №266 (із всіма змінами та доповненнями);

- визнати протиправним, незаконними та нечинними накази Міносвіти від 06 березня 2024 року №266, від 15 березня 2024 року №326 і від 16 травня 2024 року №690.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд зупинити дію Наказів Міністерства освіти і науки України від 06 березня 2024 року №266, від 15 березня 2024 року №326 і від 16 травня 2024 року №690.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року відмовлено у забезпеченні позову.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 25 листопада 2024 року, задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року та ухвалив нове рішення про забезпечення позовних вимог шляхом зупинення дії наказу Міносвіти від 06 березня 2024 року №266 «Про затвердження Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році» зі змінами та доповненнями.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Міносвіти 31 грудня 2024 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося через підсистему "Електронний суд" з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2025 року касаційну скаргу Міносвіти залишено без руху з підстави, передбаченої статтею 330 КАС України, у зв`язку з незазначенням підстав касаційного оскарження та відсутністю інформації про направлення копії касаційної скарги іншим учасникам справи, та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження та доказів направлення копії скарги іншим учасникам справи.

Копія ухвали надійшла в електронний кабінет Міносвіти через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 09 січня 2025 року о 22:20.

Проте, у встановлений судом строк відповідач не звернувся до Суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги або клопотанням про продовження строку для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2025 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження.

Копія ухвали надійшла в електронний кабінет Міносвіти через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 13 лютого 2025 року о 23:30.

Вказану ухвалу Верховного Суду було також вручено представнику Міносвіти 19 лютого 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №019.

24 лютого 2025 року Міносвіти звернулося до суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги.

Таким чином, недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто скаржником у повній мірі.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено оскаржуване судове рішення з неправильним застосуванням положень статті 57-1 Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII (далі - Закон №2145-VIII), підпункту 22, абзацу першого підпункту 23 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року №1556-VII (далі - Закон №1556-VII), пунктів 9, 13, Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731 (далі - Положення №731) та з порушенням положень статей 150, 151 КАС України.

Доводи касаційної скарги полягають у відсутності, на думку Міносвіти, порушення права на здобуття вищої освіти ОСОБА_1 .

Так, у касаційній скарзі Міносвіти зазначає, що згідно з пунктом 9 Положення №731 разом з нормативно-правовим актом до органу державної реєстрації подається пояснювальна записка за формою, визначеною у додатку 4 до Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року №950.

Відповідно до форми, визначеної у додатку 4 до Регламенту Кабінету Міністрів України, в пункті 6 пояснювальної записки мають зазначатися інформація щодо позиції заінтересованих сторін, в першу чергу результати публічних консультацій з громадськістю.

Згідно з абзацом дев`ятнадцятим пункту 13 Положення №731, у невідкладних випадках, пов`язаних із введенням в Україні або в окремих її місцевостях воєнного стану, що потребують негайного прийняття рішення, суб`єкт нормотворення може видати відповідний нормативно-правовий акт без узгодження із суб`єктами нормотворення та/або з іншими заінтересованими органами.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який, в подальшому, Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 року №734/2023, від 05 лютого 2024 року №49/2024, від 06 травня 2024 року №271/2024, від 23 липня 2024 року №469/2024, від 28 жовтня 2024 року №740/2024, неодноразово продовжувався.

Водночас, відповідач зауважує, згідно з абзацом другим частини третьої статті 57-1 Закону №2145-VIII, Міносвіти здійснює нормативно-правове забезпечення функціонування системи освіти і науки та видає накази з питань створення безпечного освітнього середовища, організації здобуття освіти, освітнього процесу та з інших питань у сфері освіти і науки, не врегульованих законом в умовах воєнного стану, надзвичайної ситуації або надзвичайного стану (особливого періоду).

Таким чином, в умовах правового режиму воєнного стану, суб`єкт нормотворення може видавати нормативно-правові акти без проведення громадського обговорення проєктів таких актів.

Більш того, проєкт Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, затвердженого наказом Міносвіти від 06 березня 2024 року №266, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державної підсумкової атестації та вступної кампанії 2024 року» від 08 листопада 2023 року №3438, з 29 грудня 2023 року по 31 січня 2024 року перебував на громадському обговоренні за посиланням: https://mon.gov.ua/news/mon-proponue-do-gromadskogo-obgovorennya-proektporyadku-priyomu-na-navchannya-dlya-zdobuttya-vishchoi-osviti-v-2024-rotsi.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до частин першої і третьої статті 44 Закону №1556-VII, прийом на навчання до закладів вищої освіти здійснюється на конкурсній основі відповідно до умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, затверджених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Умови конкурсу повинні забезпечувати дотримання прав особи у сфері освіти. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Оспорюваний наказ містить положення про здобуття вищої освіти в 2024 році саме - безоплатно, а не, як побажала ОСОБА_1 , за контрактом. Натомість положення, які перешкоджають доступу її до здобуття вищої освіти, відсутні у цьому наказі.

Факт неподання ОСОБА_1 документів для прийому на навчання, тобто відсутність її волевиявлення, спрямованого на реалізацію права на освіту, також залишено поза увагою судом апеляційної інстанції.

Судом апеляційної інстанції під час надання правової оцінки обставинам справи також не розмежовано поняття «умови прийому на навчання» та «особливого порядку прийому на навчання».

Вжиття заходів забезпечення позову покликане забезпечити ефективний захист прав саме позивача, але з огляду на відсутність дій позивача, спрямованих на реалізацію права, застосування заходів забезпечення не є логічним. Порушення права, свободи або інтересу позивачки не відбулось у зв`язку із прийняттям оскаржуваного наказу. Дієвість обраного судом апеляційної інстанції способу запобігання можливим порушенням під час реалізації цього наказу також є сумнівною, адже на час прийняття оскаржуваної постанови із-за закінчення календарного періоду його дії (2024 рік).

На підставі викладеного, Міносвіти вважає, що діяло на підставі та у межах визначених законодавством, а тому прав та законних інтересів позивача порушено не було.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статті 57-1 Закону №2145-VIII, підпункту 22, абзацу першого підпункту 23 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1556-VII, пунктів 9, 13, Положення №731 та перевірки дотримання положень статті 151 КАС України.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Колегія суддів також враховує заяву ОСОБА_1 , у якій вона заперечує можливість відкриття касаційного провадження.

КАС України надає суду касаційної інстанції певну дискрецію в управлінні судовим процесом (стаття 332) шляхом залишення касаційної скарги без руху або повернення касаційної скарги для уникнення надмірного формалізму.

Підстава, передбачена пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, з якої суддя-доповідач повертає касаційну скаргу, в якій не викладені підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України, стосується випадків, коли касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а саме, не містить покликань на неврахування висновків Верховного Суду щодо норми права у подібних справах (пункт 1 частини четвертої статті 332 КАС України), обґрунтування необхідності відступу від висновку Верховного Суду, застосованого апеляційним судом (пункт 2 частини четвертої статті 332 КАС України), або формулювання потреби у формуванні нового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 332 КАС України).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року вирішується процесуальне питання відповідно до 150, 151 КАС України про забезпечення позову.

З огляду на абзац 2 частини четвертої статті 332 КАС України, оскарження ухвал (рішень, зазначених у частинах другій і третій статті 328), не потребує визначення підстав, передбачених пунктами 1- 3 частини четвертої статті 328, а лише наведення доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою Міносвіти з урахуванням поданої заяви про усунення недоліків, не встановила невідповідність касаційної скарги вимогам статті 330 КАС України та не вбачає підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Частиною першою статті 338 КАС України передбачено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність особистого кабінету у інших учасників справи, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства освіти і науки України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі №320/28579/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправними дій, визнання протиправними, незаконними та нечинними наказів.

2. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №320/28579/24

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Бевзенко

Н.В. Коваленко