Справа № 160/318/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2025 рокуСправа №160/318/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням її уточнень від 15.01.2024 р., просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому повної додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та заробітної плати військовослужбовцю з 01.01.2024 року по 01.01.2025 року;
- зобов`язати відповідача видати наказ, яким призначити йому виплати заробітної плати та додаткової винагороди згідно із постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 01.01.2024 року по 01.01.2025 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він призваний до Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.10.2023 року, військова професія: стрілець-снайпер. 20.12.2023 р. отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму з інсомнією, логоневроз важкого ступеню, що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузій, каліцтва) від 16.01.2024 р. №91. 12.06.2024 року йому проведено медичний огляд ВЛК при КП «ДБКЛПД» ДОР, відповідно до якого на підставі статті 14а графи ІІ Розладу хвороб, його визнано не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку. На його думку, з 01.01.2024 року по 01.01.2025 року він в порушення абз.3 та абз.4 п.1-2 постанови КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не отримував додаткову винагороду у зв`язку з пораненням у розмірі 100 000 грн. та заробітну плату. Оскільки, останні виплати отримано ним в грудні 2023 року за листопад 2023 року, при тому, що він перебував на військовій службі до 30.06.2024 року. Із зазначеною бездіяльністю відповідача він погодитися не може, а тому був змушений звернутися до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.160 КАС України та запропоновано позивачу протягом десяти днів усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, яку привести відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.160 КАС України, а саме: конкретизувати позовні вимоги шляхом зазначення періоду за який він просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заробітну плату та додаткову винагороду.
На виконання ухвали суду 15.01.2025 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме надано до суду уточнену позовну заяву.
Ухвалою суду від 16.01.2025 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
На виконання вимог ухвали суду 05.02.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно із наказами командира ВЧ НОМЕР_1 від 02.11.2023 р. №310 та від 05.07.2024 р. №193, з 02.11.2023 р. по 05.07.2024 р позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . 30.12.2023 року позивача зараховано у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 у зв`язку з довготривалим лікуванням, що підтверджується наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2023 р. №369. 20.12.2023 р. позивач отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, каліцтва, контузії) від 16.01.2024 р. №91. Відповідач зауважує, що позивачу вже було нараховано та виплачено додаткову винагороду за наступні періоди, а саме: з 15.02.2024 р. по 28.03.2024 р., відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.04.2024 р. № 1655, з 29.04.2024 р. по 22.05.2024 р., відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.06.2024 р. №1431, з 23.05.2024 р. по 25.06.2024 р., відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.07.2024 р. №1574. Суми нарахованих коштів вказані у довідці від 21.01.2025 р. №813/2890, яка надана до відзиву. Однак, з 24.12.2023 р. по 12.01.2024 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписним епікризом №7867. Лікування відбувалось у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» та стосувалось неврологічного захворювання, а не поранення (контузії, травми, каліцтва), у розумінні пункту 1 постанови КМУ № 168. З 19.01.2024 р. по 30.01.2024 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 30.01.2024 р. № 359. Лікування відбувалось у неврологічному відділенні за основним діагнозом Проміжний період ВТ (22.12.23 р.) ЗЧМТ, струсу головного мозку з інсомнією, з вираженим вестібулоатактичним та астено-невротичним синдромами. Логоневроз тяжкого ступеня. Акубаротравма (22.12.23) та стосувалось неврологічного захворювання, а не поранення (контузії, травми, каліцтва), у розумінні пункту 1 постанови КМУ № 168. З 28.03.2024 р. по 26.04.2024 р. позивач перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, відповідно до рекомендації, вказаної у довідці ВЛК №2419, що підтверджується витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.04.2024 р. № 119. Довідка ВЛК №2419 не містить згадки про класифікацію травми позивача як тяжкої, що є необхідною умовою для набуття права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. згідно із п.12 постанови КМУ №168, а тому відсутні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди у зазначеному розмірі за період з 28.03.2024 р. по 26.04.2024 р. Таким чином, ВЧ НОМЕР_1 виплатила позивачу додаткову винагороду у зв`язку зі стаціонарним лікуванням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у повному обсязі.
Щодо виплати грошового забезпечення відповідачем у відзиві зазначено, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2023 р. № 369 позивача було зараховано у розпорядження командира військової частини у зв`язку з довготривалим лікуванням. Отже, ВЧ НОМЕР_1 мала підстави здійснювати виплату грошового забезпечення в розмірі, який позивач отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, не більше ніж два місяці, тобто по 29.02.2024 р. Після цього терміну, починаючи з 01.03.2024 р., грошове забезпечення позивачу належало виплачувати в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Натомість, відповідно до довідки від 21.01.2025 р. № 813/2890 та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків у відповідь, грошове забезпечення за попередньою займаною посадою було виплачене позивачу до 31.03.2024 р. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
26.03.2025 року до суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просив долучити до справи довідку від 12.02.2024 р. №1346/2.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 з 30.12.2023 року по 05.07.2024 року проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 від 18.03.2021 року.
20.12.2023 року позивач отримав поранення під час виконання бойових завдань в складі підрозділу ВЧ НОМЕР_1 , в районі населеного пункту Терни, АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №91 від 16.01.2024 року, виданою за наказом командира (начальника) ВЧ НОМЕР_1 від 27.12.2023 року №1779.
Позивач, проходив стаціонарне лікування, зокрема:
- в період з 24.12.2023 року по 12.01.2024 року, що підтверджується копією виписного епікризу №7867 від 12.01.2024 року КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради»;
- в період з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №359 від 30.01.2024 року Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії Центр охорони здоров`я АТ Укрзалізниця;
- в період з 15.02.2024 року по 28.03.2024 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №2127/2024 року КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги»;
- в період з 29.04.2024 року по 22.05.2024 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №5638/2024 року КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги»;
- в період з 22.05.2024 року по 25.06.2024 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №6887/2024 року КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги».
Згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) від 26.04.2024 р. №1655 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» наказано виплатити додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн. (пропорційно із розрахунку за місяць, з урахуванням раніше виплаченої винагороди з розрахунку 30 000 грн. військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я відповідно до додатку до цього наказу.
Відповідно до додатку до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) від 26.04.2024 р. №1655 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» солдат по мобілізації ОСОБА_1 , 2 дшб, період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 15.02.2024 р. по 28.03.2024 р.
Згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) від 25.06.2024 р. №1431 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» наказано виплатити додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн. (пропорційно із розрахунку за місяць, з урахуванням раніше виплаченої винагороди з розрахунку 30 000 грн. військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я відповідно до додатку до цього наказу.
Відповідно до додатку до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) від 25.06.2024 р. №1431 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» солдат по мобілізації ОСОБА_1 , 2 дшб, перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 29.04.2024 р. по 22.05.2024 р.
Згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) від 15.07.2024 р. №1574 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» наказано виплатити додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн. (пропорційно із розрахунку за місяць, з урахуванням раніше виплаченої винагороди з розрахунку 30 000 грн. військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я відповідно до додатку до цього наказу.
Відповідно до додатку до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (адміністративно-господарської діяльності) від 15.07.2024 р. №1574 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» солдат по мобілізації ОСОБА_1 , 2 дшб, період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 23.05.2024 р. по 25.06.2024 р.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Частиною другою та третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).
Згідно із абз.4, 5 п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 19.07.2022 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно із абз.5, 6 п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року (в редакції від 21.01.2023 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 р. №248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини НОМЕР_3 , голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).
23.06.2022 р. з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 р. №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022 р.
За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 р. №44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, та доповнено Порядок №260 новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку №260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
З аналізу норм постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується у розмірі 100 000 гривень винагорода.
В даному випадку, позивач зокрема не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування належної додаткової винагороди за період з 01.01.2024 р. по 01.01.2025 р.
Так матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив стаціонарне лікування в період з 24.12.2023 року по 12.01.2024 року, що підтверджується копією виписного епікризу №7867 від 12.01.2024 року КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради». Діагноз: розлад адаптації: помірно виражена змішана тривожна депресивна реакція, з панічними проявами, внаслідок перенесеної ВТ (22.12.23), струс головного мозку. Акубаротравма (22.12.23), з інсомнією. Логоневроз важкого ступеню.
В період з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №359 від 30.01.2024 року Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії Центр охорони здоров`я АТ Укрзалізниця. Діагноз: проміжний період ВТ (22.12.23), струс головного мозку з інсомнією з вираженим вестібулоатактичним та астено-невротичним синдромами. Логоневроз важкого ступеню. Акубаротравма (22.12.23).
В період з 15.02.2024 року по 28.03.2024 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №2127/2024 року КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги». Діагноз: стан після перенесеної вибухової травми (22.12.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравма у вигляді вираженого посткомоційного синдрому, з тривожно-депресивним компонентом, зі стійкою фармакорезистентною інсомнією та вираженим логоневрозом.
В період з 29.04.2024 року по 22.05.2024 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №5638/2024 року КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги». Діагноз: стан після перенесеної вибухової травми (22.12.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравма у вигляді вираженого посткомоційного синдрому, з тривожно-депресивним компонентом, зі стійкою фармакорезистентною інсомнією та вираженим логоневрозом.
В період з 22.05.2024 року по 25.06.2024 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого №6887/2024 року КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги». Діагноз: наслідки перенесеної мінно-вибухової травми (20.12.2023 р.), ЗЧМТ, СГМ акубаротравми, стійкі, тривалі, різко виражені хворобливі прояви у вигляді тривожно-депресивного синдрому, з цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромом, з інтелектуально-мнестичним зниженням, стійкою фармакоресистеною інсомнією та вираженим догоневрозом.
Крім того, довідкою військово-лікарської комісії від 12.02.2024 р. №1346/2, встановлено, що травма ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Потребує стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР.
Довідкою військово-лікарської комісії від 28.03.2024 р. №2479 встановлено, що травма ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
Згідно із довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16.01.2024 року №91, 20.12.2023 року солдат ОСОБА_1 отримав: Вибухова травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Акубаротравма з інсомнією. Логоневроз важкого ступеня. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту Терни, Краматорського району, Донецької області. Травмування не пов?язане з використанням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежелет).
Відповідачем за спірний період нараховано і виплачено позивачу грошове забезпечення:
- за січень 2024 р. грошове забезпечення у розмірі 23 808,28 грн.; додаткову винагороду (з 14.01.2024 р. по 16.01.2024 р. з розрахунку 100 000 грн.) у розмірі 9 677,42 грн.;
- за лютий 2024 р. грошове забезпечення, у розмірі 24 298,62 грн.; додаткову винагороду (з 01.02.2024 р. по 09.02.2024 р. та з 12.02.2024 р. по 13.02.2024 р. з розрахунку 30 000 грн.) у розмірі 11 379,31 грн.
- за березень 2024 р. грошове забезпечення у розмірі 23 531,90 грн.; додаткову винагороду (з 15.02.2024 р. по 28.03.2024 р. з розрахунку 100 000 грн.) у розмірі 142 046,72 грн.;
- за квітень 2024 р. грошове забезпечення, у розмірі 530 грн.;
- за травень 2024 р. грошове забезпечення, у розмірі 530 грн.;
- за червень 2024 р. грошове забезпечення, у розмірі 530 грн.;
- додаткова винагорода (з 29.04.2024 р. по 22.05.2024 р. з розрахунку 100 000 грн.) у розмірі 57 352,42 грн.;
- грошове забезпечення при звільненні у розмірі 52 718,87 грн.;
- додаткова винагорода (з 23.05.2024 р. по 25.06.2024 р. з розрахунку 100 000 грн.) у розмірі 83 010,08 грн.
Отже, суд зазначає, що позивач в період з 24.12.2023 року по 12.01.2024 року, з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року, перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується матеріалами справи.
Також суд звертає увагу, що вказане стаціонарне лікування позивач здійснював у зв`язку із одержаною вибуховою травмою, про що свідчить діагноз зазначений у виписці із медичної карти хворого №359 від 30.01.2024 року Дніпровської клінічної лікарні на залізничному транспорті Філії Центр охорони здоров`я АТ Укрзалізниця та виписці із медичної карти хворого №2127/2024 року КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги».
Зважаючи, що отримане позивачем поранення 20.12.2023 року пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168, починаючи з 01.01.2024 року по 12.01.2024 року, з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року.
В свою чергу доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01.01.2024 року по 12.01.2024 року, з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року, суду відповідачем не надано, що свідчить про протиправність його дій.
При цьому, судом встановлено, що відповідачем при нарахуванні додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за січень 2024 року нараховано таку винагороду за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 14.01.2024 р. по 16.01.2024 р. у розмірі 9 677,42 грн., що узгоджується з наданою відповідачем довідкою від 21.01.2025 р. №813/2890, за лютий березень 2024 року нараховано таку винагороду за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 15.02.2024 р. по 28.03.2024 р. у розмірі 142 046,72 грн., що узгоджується з наданою відповідачем довідкою від 21.01.2025 р. №813/2890, за квітень травень 2024 року нараховано таку винагороду за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 29.04.2024 р. по 22.05.2024 р. у розмірі 57 352,42 грн., що узгоджується з наданою відповідачем довідкою від 21.01.2025 р. №813/2890, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо періоду перебування позивача у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 28.03.2024 року по 26.04.2024 року, суд зазначає наступне.
Згідно із абзацом 4 пункту 1 постанови № 168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктом 9 Порядку № 260, передбачено, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Так, вжите у постанові № 168 формулювання «відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії» має бути трактовано установою (військовою частиною), що приймає рішення про таку відпустку лише з урахуванням спеціального законодавства у сфері охорони здоров`я, яке, в свою чергу такого виду відпустки не передбачає.
Отже, єдиний вид відпустки, рішення про потребу в якій може прийняти ВЛК - «відпустка за станом здоров`я», передбачена Положенням, є тотожним за своїм юридичним змістом «відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії», передбаченій постановою №168.
Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, на підставі абзацу 4 пункту 1 постанови № 168.
Судом встановлено, що 27.03.2024 року солдат ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги», по завершенню якого видано довідку №2479 від 28.03.2024 року, в якій зазначено, що стан після перенесеної вибухової травми: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротравма у вигляді вираженого посткомоційного синдрому, з тривожно-депресивним компонентом, зі стійкою фармакорезистентною інсомнією та вираженим логоневрозом. Травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після контузії, поранення на 30 календарних днів.
Згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.04.2024 р. №119 наказано вважати таким, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків до пункту постійної дислокації після лікування, з додаткової відпустки для лікування у зв`язку з хворобою: солдата призваного на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , колишнього старшого стрільця 3 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону.
Отже, документально підтвердженим періодом перебування позивача у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою є період з 28.03.2024 року по 26.04.2024 року.
Також, суд враховує довідку військово-лікарської комісії від 12.02.2024 року №1346/2, в якій вказано, що травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно із наказом МОЗ України від 04.07.2007 р. №370 травма кваліфікується як тяжка.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що за час перебування позивача у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з хворобою, відповідачем має бути виплачена збільшена до 100 000 грн. додаткова винагорода пропорційно часу відпустки.
Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні або у відпустці за станом здоров`я в інші періоду часу, заявлені ним в позовних вимогах.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату, суд вказує на таке.
Згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.12.2023 р. №369 відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.12.2023 р. №337-РС, нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що з 30.12.2023 р. зараховані у розпорядження командира ВЧ на підставі підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» у зв`язку із перебування на довгостроковому лікуванні Збройних Силах України солдата призваного на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , колишнього старшого стрільця 3 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону.
Пунктом 1 розділу 28 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.
Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.
Пунктом 5 цього Розділу Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.
Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" №3161-IX від 28.06.2023 року, установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX:
- військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, а також військовослужбовцям, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон), безвісно відсутні, інтерновані в нейтральні держави або є заручниками, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;
Крім того, відповідно до пункту 2 розділу 39 Порядку №260, військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).
Як передбачено постановою №168, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Аналіз наведених норм свідчить, що військовослужбовцю під час перебування у розпорядженні командира протягом 2-х місяців сплачується грошове забезпечення у розмірі за останньою займаною посадою, а потім - оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років.
При цьому, період лікування та відпусток за станом здоров`я, у зв`язку із отриманням тяжкого поранення оплачується також і з урахуванням додаткової грошової винагороди виходячи із розрахунку 100 000 на місяць.
При цьому, згідно із пунктів 1.7, 1.9 І Порядку № 260, розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається виходячи з кількості календарних днів у цьому місяці.
Грошове забезпечення, виплачене за правилами і нормами, які діяли на момент виплати, поверненню не підлягає, якщо право на нього повністю або частково військовослужбовцем надалі втрачене окрім випадку, передбаченого пунктом 28.4 цієї Інструкції.
Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.
Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно.
Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення в кошторисі Міністерства оборони України, за рішенням Міністра оборони України грошове забезпечення за грудень може бути виплачене в грудні.
Отже, обчислення терміну перебування позивача у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 починається з 30.12.2023 року, з моменту зарахування у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 .
Тому, за перші 2 місяці перебування позивача у розташуванні командира (січень, лютий, березень) позивачу належало до виплати грошове забезпечення за останньою займаною посадою.
Тож, відповідачем дотримано норми законодавства при виплаті позивачу грошового забезпечення за перші 2 місяці перебування його у розпорядженні командира, що підтверджується довідкою від 21.05.2025 р. №813/2890, а тому відповідної бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 суд не вбачає.
В подальшому, після перебування двох місяців у розпорядженні командира, починаючи з квітня 2024 року, позивачу повинен виплачуватись оклад за військове звання та надбавка за вислугу років. Відповідно до картки особового рахунку за квітень 2024 року оклад за військове звання нараховано у розмірі 530 грн.; за травень 2024 року оклад за військове звання нараховано у розмірі 530 грн., за червень 2024 року оклад за військове звання нараховано у розмірі 530 грн., за липень 2024 року оклад за військове звання нараховано у розмірі 85,48 грн.
Виходячи із встановлених у справі обставин, за період з січня по липень 2024 року (включно) відповідачем дотримано норми законодавства при виплаті позивачу грошового забезпечення.
Щодо виплати позивачу заробітної плати та додаткової винагороди згідно із постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 05.07.2024 року по 01.01.2025 року, суд зазначає на таке.
Згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата призваного на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , колишнього старшого стрільця 3 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону, який перебуває у розпорядженні командира ВЧ, увільненого наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.06.2024 року №160-РС, з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-11 місяців пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказано вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 05.07.2024 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку з 06.07.2024 року при пункті постійної дислокації, АДРЕСА_2 .
З наведеного вбачається, що позивач обов`язки військової служби з 05.07.2024 року не виконував, не входив до складу ВЧ НОМЕР_1 , у зв`язку зі звільненням та виключенням зі списків військової частини ВЧ НОМЕР_1 , а тому грошове забезпечення позивачу з 05.07.2024 року, у тому числі і додаткової винагороди згідно із постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», нарахуванню та виплаті не підлягає, а тому у задоволенні решти позовної заяви слід відмовити.
Враховуючи вимоги статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 01.01.2024 року по 12.01.2024 року, з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 28.03.2024 року по 26.04.2024 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 01.01.2024 року по 12.01.2024 року, з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 28.03.2024 року по 26.04.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір з відповідача судові витрати, відповідно до ст.139 КАС України, не стягуються.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 01.01.2024 року по 12.01.2024 року, з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 28.03.2024 року по 26.04.2024 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення з 01.01.2024 року по 12.01.2024 року, з 19.01.2024 року по 30.01.2024 року, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 28.03.2024 року по 26.04.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Судовий збір не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма