Справа № 140/8001/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/8001/24 пров. № А/857/2991/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Мікули О.І., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року про відмову у зміні способу і порядку виконання судового рішення (головуючий суддя Лозовський О.А., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Маневицька виправна колонія №42» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної установи «Маневицька виправна колонія №42» про визнання протиправними дій щодо несвоєчасної виплати компенсації за невикористану відпустку, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку з 15.06.2024 по день фактичної виплати 13.07.2024.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Маневицька виправна колонія №42» щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку. Зобов`язано Державну установу «Маневицька виправна колонія №42» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати - період з 15.06.2024 по день фактичної виплати 13.07.2024.

На виконання вказаного рішення суду Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №17564/2024 від 18.10.2024, який позивачем пред`явлений до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20.11.2024.

На підставі даного виконавчого листа старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 76414352 від 30.10.2024.

У зв`язку з невиконанням відповідачем судового рішення в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати - період з 15.06.2024 по день фактичної виплати 13.07.2024, позивач звернувся до суду із заявою в якій просив змінити порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з Державної установи «Маневицька виправна колонія №42» в його користь коштів у сумі 32937,04 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати та прийняти нове, яким змінити порядок виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року у справі №140/8001/24, на підставі якого видано виконавчий лист № 17564/2024 від 18.10.2024, шляхом стягнення з державної установи «Маневицька виправна колонія №42» на мою користь коштів у сумі 32937,04 грн.

В апеляційній скарзі зазначає, що у відповідності до діючого законодавства, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Волинського окружного адміністративного суду по даній справі є обовґязковим до виконання на всій території України.

На виконання судового рішення йому судом видано виконавчий лист. На час поданої заяви триває виконавче провадження, рішення суду залишається не виконаним, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження та відповіддю боржника від 15.11.2024 № 42/7020/4.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З моменту набрання законної сили рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року у справі №140/8001/24 12 жовтня 2024 року і станом на дату подання цієї заяви минуло більше двох місяців, однак воно залишається невиконаним.

Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати за своєю правовою природою є захистом від свавілля затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на предмет спору, з метою захисту соціальних прав, вважає, що судом першої інстанції неповно зґясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та недотримано норми матеріального права, які призвели до неправильного вирішення питання, відтак оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, суд першої інстанції підставно вважав, що виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30.01.2018 у справі № 281/1820/14-а, від 16.05.2018 у справі №556/2609/14-а, які суд, з урахуванням ч.5 ст. 242 КАС України враховує при вирішенні спірних правовідносин.

У даному випадку судом першої інстанції зґясовано, що згідно листа від 16.12.2024 №К-320/715.3-23/510 старшим державним виконавцем за вих. №21349 надіслано на адресу боржника вимогу, якою зобов`язано виконати рішення суду та надати інформацію про вжиті заходи з приводу його виконання та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду за статтею 382 Кримінального кодексу України.

На вимогу виконавця Державною установою «Маневицька виправна колонія № 42» листом від 15.11.2024 №42/7020/4 повідомлено, що станом на 15.11.2024 здійснено нарахування компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати - період з 15.06.2024 по 13.07.2024 в сумі 32937,04 грн. Також зазначено, що згідно статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Кошторисом установи на 2024 рік кошти по КЕКВ 2800 не передбачено.

З огляду на це, суд вірно зауважив, що здійснене відповідачем нарахування позивачу суми компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати, сума якої не виплачена не є обставиною, що вказує на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надає достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що в заяві представник позивача просить змінити спосіб виконання судового рішення по даній справі шляхом стягнення з відповідача компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати, яка нарахована у загальному розмірі 32937,04 гривень, однак зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Відтак, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати на стягнення конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а (К/9901/1034/17), в якій суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

З урахуванням викладеного вище, правильним є твердження суду першої інстанції, що зазначені представником позивача обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України, а доводи позивача про невиконання відповідачем судового рішення тривалий час не свідчать про неможливість виконання судового рішення у спосіб, визначений у судовому рішенні.

З урахуванням вказаного, колегія судді вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, такі відповідають обставинам справи, ухвалу суду прийнято з дотриманням норм процесуального прав, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року про відмову у зміні способу і порядку виконання судового рішення по справі №140/8001/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. І. Мікула
Н. М. Судова-Хомюк

повний текст складено 02.04.2025