Справа № 160/1057/25
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2025 рокуСправа №160/1057/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
15.01.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ресенчук Олена Юріївна звернулася через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства;
- зобов`язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути спільну заяву матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_1 дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09.08.2024 року про визнання батьківства та прийняти вмотивоване та обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.08.2024 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 звернулись до Дніпровського відділу ДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із спільною заявою матері та батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання батьківства. До заяви було додані усі, передбачені законодавством документи. Натомість, відповідач листом від 09.08.2024 року №253/31.30-76 заявникам було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану та запропоновано вирішити питання визнання батьківства у судовому порядку. Позивач не погоджується із вказаними діями відповідача, тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 31.01.2025 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Крім того, вказаною ухвалою суду зобов`язано відповідача надати до суду додаткові докази в даній справі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
30.01.2025 року на адресу суду від третьої особи - ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких вона підтримала позовні вимоги, посилаючись на наступне. Для забезпечення прав та інтересів спільної із відповідачем дитини мати не тільки матір, але і батька, зі всіма обов`язками, притаманними батькам відносно дитини, 09.08.2024 ОСОБА_1 та третя особа - ОСОБА_2 , звернулись до Дніпровського відділу ДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із спільною заявою матері та батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання батьківства. До заяви було додані усі, передбачені законодавством документи. Натомість, листом від 09.08.2024 року № 253/31.30-76 відповідачем нам було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану та запропоновано вирішити питання визнання батьківства у судовому порядку. Не зважаючи на вищевказані законодавчі норми та подання спільної заяви батька дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ): батька - ОСОБА_1 і матері - ОСОБА_2 з усіма визначеними законом документами, за наявності достатніх законних підстав - їм було безпідставно відмовлено у внесенні змін до відповідної актового запису цивільного стану про внесення відомостей про батька, що є грубим порушені відповідачем чинного законодавства. Відповідач за результатами розгляду заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 09.08.2024 року щодо внесення змін до актового запис цивільного стану не складено обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні таких змін. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 року на адресу продовжено Дніпровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) строк для подання витребуваних ухвалою суду від 16.01.2025 року доказів до 04.04.2025 року.
18.03.2025 року на адресу суду від Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли витребувані судом документи.
Від Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) письмовий відзив на позов не надходив.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 (третя особа), не перебуваючи у шлюбі, народила дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серія НОМЕР_2 , видане Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 11.01.2011, актовий запис № 6. Батьком дитини зазначено ОСОБА_5 , відомості про якого внесені зі слів ОСОБА_2 .
При цьому, ОСОБА_2 зазначає, що біологічним батьком її дочки є ОСОБА_1 , із яким на момент народження їх спільної дитини були складні відносини, тому батьком дитини під час реєстрації її народження нею було вказано з її слів.
09.08.2024 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 звернулись до Дніпровського відділу ДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із спільною заявою матері та батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання батьківства.
Однак, листом Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.08.2024 року № 253/31.30-76 заявникам було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану та запропоновано вирішити питання визнання батьківства у судовому порядку. Зокрема, зазначено, що за результатами перевірки відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - Реєстр), було виявлено актовий запис про народження № 06 від 11.01.2011 року складений Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державна реєстрація народження вищезазначеного актового запису, згідно даних Реєстру, проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька внесені за вказівкою матері, батьком зазначено - ОСОБА_5 . У зв`язку з повномасштабною триваючою збройною агресією російської федерації Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року. Відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Визнання батьківства у воєнний час може бути використане з метою ухилення від призову та легального виїзду за кордон. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не скористався правом визнати батьківство відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто протягом 13 років від дня народження дитини. При цьому матір зазначила батьком іншу особу - ОСОБА_5 . Викладені обставини викликають сумніви щодо достовірності відомостей про батька, які викладені в спільній заяві заявників від 09.08.2024 року. З метою захисту прав дитини Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вважає, що питання встановлення батьківства або усиновлення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує вирішення в судовому порядку.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 49 Цивільного кодексу України визначає, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року №2398-VI.
Статтею 3 Закону №2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною 1 статті 6 Закону № 2398 передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Відповідно до статті 9 Закону № 2398 державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 22 Закону №2398 внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини.
Згідно зі ст. 126 Сімейного кодексу походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини.
Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.
Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження".
У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість його оскарження.
Згідно з пунктом 1.15 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.
За змістом пункту 2.12 Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.
Положенням пункту 2.13. визначені підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану, а саме:
- рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;
- постанова адміністративного суду;
- висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичного представництва чи консульської установи України;
- заява про визнання батьківства (додаток 3);
- заява матері, яка не перебуває у шлюбі, опікуна, піклувальника або самої повнолітньої особи щодо внесення відомостей про батька дитини, якщо вони не зазначені в актовому записі про народження відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України;
- заява дружини або чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища другого з подружжя згідно із статтею 53 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 4;
- заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків у разі зміни прізвища одного з них та згода дитини, яка досягла семи років, згідно з частиною третьою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;
- заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;
- актовий запис про зміну імені. Цей актовий запис є підставою: для зміни прізвища батьків в актовому записі про народження малолітніх дітей у разі зміни їх прізвища з дотриманням вимог статті 148 Сімейного кодексу України; для зміни імені батька та по батькові дитини в актовому записі про народження малолітньої дитини у разі подання батьками заяви про зміну по батькові дитини.
- актовий запис про шлюб та розірвання шлюбу.
Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.
В силу приписів підпункту 2.15.10 пункту 2.15 Правил висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, зокрема, в інших окремих випадках, що не суперечать вимогам чинного законодавства.
Таким чином, з метою внесення відповідних змін до актових записів цивільного стану зацікавлена особа подає до уповноваженого органу заяву, а відповідний орган має скласти обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість його оскарження в судовому порядку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 по справі № 807/45/17, фактичні обставини якої подібні до цієї, зазначила, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення.
Дослідивши надані докази, судом встановлено, що всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема, пункту 2.12 Правил №96/5, відповідачем за наслідками перевірки спільної заяви позивача та третьої особи не склав обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. Натомість, відповідач оформив лист від 09.08.2024 року №253/31.30-76, який не відповідає формі, наведеній в додатку 2 Правил №96/5.
Тобто, наданий відповідачем лист, в якому викладено інформацію про відсутність підстав для внесення змін до актового запису цивільного стану не є обґрунтованим висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправні дії щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства від 09.08.2024 року.
З огляду на викладене, з метою ефективного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути спільну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 09.08.2024 року про визнання батьківства щодо дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скласти висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 968,96 грн. підлягають стягненню на користь позивача з Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань.
Згідно частиною 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання батьківства від 09.08.2024 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна