Справа № 520/29539/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 р. № 520/29539/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо непроведення перерахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку грошової компенсації за дні невикористаних відпусток;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону () провести перерахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку грошової компенсації за дні невикористаних відпусток з урахуванням перерахованого розміру грошового забезпечення за період січня-грудня 2019 року і стягнути зазначену суму на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку грошової компенсації за дні невикористаних відпусток з урахуванням перерахованого розміру грошового забезпечення за період січня-грудня 2019 року, є протиправною та такою, що суперечить нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

14.11.2024 представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (далі - позивач) проходив службу в органах прокуратури України з липня 2009 року по січень 2020 року, за останнім місцем служби з 22.10.2018 по 28.01.2020 на посаді прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону в складі Військової прокуратури об`єднаних сил та перебував у статусі військовослужбовця відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» по день звільнення.

Відповідачем - Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону (на той час Військовою прокуратурою об`єднаних сил) у день звільнення з військової служби (28.01.2020) не вірно було розраховано кількість днів невикористаних відпусток та, як наслідок, виплачено в якості грошової компенсації суму не в повному обсязі та із затримкою, у зв`язку з чим на підставі фактичної затримки в проведенні розрахунку даної компенсації, що мала бути виплачена в день звільнення з військової служби, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов`язання останнього нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме виплати грошової компенсації за дні невикористаних відпусток.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №520/14383/21 позов ОСОБА_1 було задоволено частково, зокрема зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333, код 39969443) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28.01.2020 року по 04.07.2021 року на виплачену частину грошової компенсації за дні невикористаних відпусток.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022 апеляційну скаргу Керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил - задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №520/14383/21 в частині зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28.01.2020 року по 30.06.2020 включно на виплачену частину грошової компенсації за дні невикористаних відпусток - скасовано.

Прийнято в цій частині постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

В частині зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.07.2020 року по 04.07.2021 року на виплачену частину грошової компенсації за дні невикористаних відпусток - залишено без змін.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. по справі №520/14383/21 - залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення суду органами державної виконавчої служби в рамках проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню №69422011 від 15.07.2022 в примусовому порядку 27.04.2023 забезпечено проведення з боржника (відповідача) виплат у розмірі 28 175 грн. у якості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток.

Вказаний розрахунок відповідача ґрунтувався на висновках суду та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (дачі - Порядок №100), відповідно до п. 2 якого обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки та вираховувався з урахуванням грошового забезпечення за 12 останніх календарних місяців, що склали період з січня 2019 по грудень 2019 року (звільнення з військової служби відбулось в січні 2020 року).

Водночас, оскільки позивачу на день звільнення з військової служби з органів військової прокуратури України грошове забезпечення не було належним чином розраховано, в тому числі і окремими складовими щомісячного грошового забезпечення у відповідному розмірі (надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливої вважливої роботи, премія тощо), позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату зазначених відповідних складових за період з лютого 2018 року по січень 2020 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 по справі №520/6483/22 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (вул. Різницька, буд. 13/15, м. Київ, 01011), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21, м. Краматорськ, Донецька область, 84333) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року по справі №520/6483/22 скасовано.

Ухвалено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо недонарахування та невиплати ОСОБА_1 складових частин місячного грошового забезпечення, додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Офіс Генерального прокурора перерахувати, зарахувавши до вислуги років весь період навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого м. Харків, та виплатити ОСОБА_1 (Банк отримувача - AT «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_2 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_3 ) відповідні складові щомісячних основних, додаткових, одноразових видів грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років за період з 12.07.2016 по 31.01.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону перерахувати, зарахувавши до вислуги років період навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого м. Харків, та виплатити ОСОБА_1 (Банк отримувача - AT «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_2 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_3 ) відповідні складові щомісячних основних, додаткових, одноразових видів грошового забезпечення, в яких враховується надбавка за вислугу років за період з 01.02.2018 по 28.01.2020, та винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції за період з 22.10.2018 по 28.01.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На виконання зазначеного рішення суду органами державної виконавчої служби в примусовому порядку в рамках проведення виконавчого провадження забезпечено проведення 27.09.2024 з боржника (відповідача) виплат у розмірі 12 522,38 грн. у якості перерахованого грошового забезпечення, в тому числі згаданої вище компенсації за дні невикористаних відпусток.

Згідно ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки грошове забезпечення за період січня-грудня 2019 року (12 календарних місяців, що передували звільненню) внаслідок перерахунку окремих складових щомісячного грошового забезпечення збільшилося, то він має право на перерахунок середнього заробітку за час затримки в розрахунку, а саме виплати грошової компенсації за дні невикористаних відпусток.

Вважаючи, що відповідачем нарахування та виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку, а саме виплати грошової компенсації за дні невикористаних відпусток, має бути проведена відповідачем з урахуванням перерахованого розміру грошового забезпечення за період січня-грудня 2019 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом норми спеціального законодавства є пріоритетними перед нормами загальними.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №8-рн/2002 від 07.02.2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

У постанові від 06.06.2018 по справі №803/1105/16 Верховним Судом наголошено на правомірності посилання судів інших інстанцій в аналогічних правовідносинах на норми трудового законодавства, вказавши, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Враховуючи те, що нормами спеціального законодавства не врегульовано порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення за час затримки розрахунку, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми трудового законодавства, зокрема Кодексу законів про працю України, якими врегульовано вказаний порядок.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Статтями 116, 117 КЗпП України, в редакції чинній на момент звільнення позивача, було передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Вищенаведені приписи діючого законодавства свідчать про наявність права у позивача на отримання компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні у вигляді середнього заробітку.

Суд зазначає, що таким правом позивач скористався і на його користь вже було стягнуто з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 28175 грн. на виконання рішення суду по справі №520/14383/21.

Таким чином, право на отримання середнього грошового забезпечення за затримку розрахунку при звільненні, а саме за затримку виплати компенсації за дні невикористаних відпусток за період з 01.07.2020 по 04.07.2021, позивач реалізував та отримав кошти за затримку такого розрахунку.

Суд зазначає, що подальший перерахунок його грошового забезпечення внаслідок зміни його складових на підставі рішення суду від 20.10.2023 по справі №520/6483/22 не є підставою для перерахунку вже стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Суд зауважує, що стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не є заробітною платою, а має компенсаційний характер для звільненого працівника та як санкції для роботодавця за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Наявність в подальшому інших спорів між сторонами та проведення перерахунків грошового забезпечення за їх наслідками не є підставою для повторного перерахунку та стягнення середнього заробітку за час затримки нових нарахувань та подальшого розрахунку, оскільки таке право позивачем вже було реалізовано.

Крім того, такий перерахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку не передбачений жодною нормою права і його необхідність не витікає з аналізу вищенаведених норм права, що врегульовують такі правовідносини.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (вул. В`ячеслава Чорновола, 21, м. Краматорськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84333, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов