Справа № 160/29594/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29594/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року (суддя Серьогіна О.В.) в справі № 160/29594/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області) про:

визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 10 жовтня 2024 року № 9 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 03 жовтня 2024 року;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20 січня 1992 року № 8, постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: ДВАТ Шахта «Привільнянська» ДП ДХК «Лисичанськвугілля» з 13 січня 1999 року по 01 липня 2001 року гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею та з 02 липня 2001 року по 07 серпня 2005 року помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20 січня 1992 року № 8, постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: Державний трест «Арктиквугілля» архіпелаг Шпіцберген рудник «Баренцбург» з 29 жовтня 2010 року по 22 грудня 2015 року - командир відділення гірничорятувального взводу;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з заявою про призначення пенсії від 03 жовтня 2024 року з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як працівнику, на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що зайнятий повний робочий день під землею.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.10.2024 року № 9 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії №8020 від 03.10.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області дослідити наявність підстав для зарахування ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20.01.1992 року № 8, постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періодів роботи: ДВАТ Шахта Привільнянська ДП ДХК Лисичанськвугілля з 13.01.1999 року по 01.07.2001 року гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею та з 02.07.2001 року по 07.08.2005 року помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею та зазначити причини не зарахування до спеціального та пільгового стажу в разі наявності таких.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20.01.1992 року №8, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи: Державний трест Арктиквугілля архіпелаг Шпіцберген рудник Баренцбург з 29.10.2010 року по 22.12.2015 року - командир відділення гірничорятувального взводу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №8020 від 03.10.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-ІV, з урахуванням висновків суду в даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення, виклавши пункт 3 резолютивної частини у такій редакції: «Зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20 січня 1992 року № 8, постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: ДВАТ Шахта «Привільнянська» ДП ДХК «Лисичанськвугілля» з 13 січня 1999 року по 01 липня 2001 року гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею та з 02 липня 2001 року по 07 серпня 2005 року помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею».

Вказує, що обраний судом спосіб захисту в цій частині (зобов`язання дослідити наявність підстав для зарахування до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку №1 та зазначити причини незарахування до спеціального та пільгового стажу в разі наявності таких) не є ефективним способом захисту права позивача, адже зарахування цього періоду дає підстави для призначення йому пенсії на пільгових умовах.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Рівненській області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що спірний період роботи з 02 липня 2001 року по 07 серпня 2005 зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1, що підтверджується розрахунком стажу, який наявний в матеріалах справи.

Зарахування до страхового та пільгового стажу спірного періоду роботи командиром відділення гірничорятувального взводу в Державному тресті «Арктиквугілля» архіпелаг Шпіцберген рудник «Баренцбург» з 29 жовтня 2010 року по 22 грудня 2015 року є неможливим у зв`язку у зв`язку з припиненням 01 січня 2023 року участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та відсутності нормативно-правового акту про узгодження порядку дій при призначенні пенсій особам, які працювали на території Російської Федерації.

Крім того, звертає увагу, що приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення» від 25 квітня 2024 року № 3674-ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому вважає, що підстав для зарахування до страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи позивача на території Російської Федерації з 01 січня 1992 року немає.

Щодо можливості застосування до спірних правовідносин як джерела права роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, вказує, що це роз`яснення за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні довільно розтлумачені норми всупереч правовому регулюванню.

Страховий стаж позивача з урахуванням кратності становить 42 роки 04 місяці 01 день, з урахуванням стажу роботи за професіями згідно з постановою 202 (25) - 13 років 06 місяців 09 днів.

Пільговий стаж роботи, що передбачений по Списку №1, - 05 років 07 місяців 7 днів.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить до висновку, що апеляційні скарги мають бути задоволені частково.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 31.08.2022 року № 1216- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Павлоградської міської ради.

03.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою №8020 та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 10.10.2024 року № 9 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. У цьому рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 42 роки 04 місяців 1 день; пільговий стаж роботи частини 3 статті 114 Закону 1058 на професіях відповідно до постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202 становить 13 років 06 місяців 09 днів; пільговий стаж підземний стаж за списком № 1 становить 5 років 7 місяців 7 днів; пільговий стаж з урахуванням кратності становить 23 років 4 місяців 1 днів. За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди з 29.10.2010 року по 22.12.2015 року згідно з записами №14-15 трудової книжки серія НОМЕР_1 , оскільки прослідковується робота на території РФ. З 01.01.2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Крім того, за позицією відповідача період роботи з 01.01.2000 року по 07.08.2005 року зараховано лише до пільгового стажу за Списком №1, оскільки довідки, що підтверджують пільговий характер робіт в ДВАТ Шахта Привільнянська ДП ДХК Лисичанськвугілля позивачем не надано.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 13.01.1999 року містить записи про роботу позивача у спірні періоди:

ДВАТ Шахта Привільнянська ДП ДХК Лисичанськвугілля:

з 13.01.1999 року по 01.07.2001 року гірничим майстром підземний з повним робочим днем під землею;

з 02.07.2001 року по 07.08.2005 року помічником начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею.

Другий воєнізований гірничорятувальний загін:

з 08.08.2005 року по 04.07.2008 року - респираторщиком 4 взводу відповідно до укладеного контракту;

з 04.07.2008 року по 25.10.2010 року призначений на посаду командира 4 взводу Державний трест Арктиквугілля архіпелаг Шпіцберген рудник Баренцбург;

з 29.10.2010 року по 22.12.2015 року - командиром відділення.

Другий воєнізований гірничорятувальний загін:

з 04.01.2016 року по 01.04.2016 року прийнятий на посаду командира взводу на умовах контракту;

з 01.04.2016 року 03.10.2024 року (дата звернення до органів ПФУ) переведений на посаду командир взводу.

Суд першої інстанції вважав, що трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 від 13.01.1999 року підтверджено належність професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Оскільки в спірному рішенні ГУ ПФУ в Рівненській області від 10.10.2024 року №9 не зазначено, з яких мотивів не зараховано до спеціального та пільгового стажу позивача періоди роботи? з 13.01.1999 року по 07.08.2005 року, суд першої інстанції зазначив, що ГУ ПФУ в Рівненській області взагалі не досліджено спірні періоди з 13.01.1999 року по 07.08.2005 року та не зазначено причини незарахування їх до спеціального та пільгового стажу, тому вимоги в цій частині є передчасними.

З метою ефективного захисту прав та законних інтересів позивача суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області дослідити наявність підстав для зарахування позивачу до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20.01.1992 року № 8, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періодів роботи: ДВАТ Шахта Привільнянська ДП ДХК Лисичанськвугілля з 13.01.1999 року по 01.07.2001 року гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею та з 02.07.2001 року? ?по 07.08.2005 року помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею та зазначити причини не зарахування до спеціального та пільгового стажу в разі наявності таких.

Стосовно періодів роботи в ДТ Арктиквугілля архіпелаг Шпіцберген рудник Баренцбург суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивач працював у Російській Федерації в той час, коли усі міжнародні договори були чинні, у відповідача не було підстав не зараховувати стаж роботи позивача на території Російської Федерації, адже навіть у випадку виходу держави-учасниці із Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, пенсійні права громадян такої держави не втрачають своєї сили.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що увесь офіційно набутий трудовий стаж позивача на території Російської Федерації з 29.10.2010 року по 22.12.2015 року згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 13.01.1999 року підлягає зарахуванню до спеціального та пільгового стажу роботи позивача.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.10.2024 року № 9 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі заяви про призначення пенсії №8020 від 03.10.2024 року.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що дії зобов`язального характеру можуть бути застосовані лише до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області як до органу, рішення якого визнається судом протиправним і скасовується, а позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20.01.1992 року № 8, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи: Державний трест Арктиквугілля архіпелаг Шпіцберген рудник Баренцбург з 29.10.2010 року по 22.12.2015 року - командир відділення гірничорятувального взводу.

Суд першої інстанції, врахувавши, що призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії, відмовив у задоволенні позовних вимог в частині призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській?області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №8020 від 03.10.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІV, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Щодо позовних вимог в частині призначення пенсії з урахуванням норм ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, суд першої вказав, що в цій частині права позивача не порушені, оскільки питання щодо врахування під час призначення норм ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці у межах цієї справи? відповідачем та судом не досліджувалось, а тому вимоги позивача в цій частині є передчасними.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який має статус внутрішньо переміщеної особи, 03 жовтня 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області, яким заява розглянута за принципом екстериторіальності, від 10 жовтня 2024 року № 9 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

У цьому рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 42 роки 04 місяців 1 день; пільговий стаж роботи за частиною третьою статті 114 Закону 1058 на професіях відповідно до постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202 становить 13 років 06 місяців 09 днів; пільговий підземний стаж за списком № 1 становить 5 років 7 місяців 7 днів; пільговий стаж з урахуванням кратності становить 23 років 4 місяців 1 днів.

За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди з 29.10.2010 року по 22.12.2015 року згідно з записами №14-15 трудової книжки серія НОМЕР_1 , оскільки прослідковується робота на території РФ. З 01.01.2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Спірним в цій справі є питання правомірності відмови у призначенні позивачу пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності необхідного пільгового стажу.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.

Зокрема, частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відтак, необхідною умовою призначення пільгової пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV є наявність відповідного стажу роботи, зокрема, на підземних роботах.

Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначені періоди, з яких складається страховий стаж.

Частиною першої статті 24 цього Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить, зокрема, наступні записи про роботу позивача у спірні періоди:

ДВАТ Шахта «Привільнянська» ДП ДХК «Лисичанськвугілля»:

з 13.01.1999 року по 01.07.2001 року гірничим майстером підземний з повним робочим днем під землею;

з 02.07.2001 року по 07.08.2005 року помічником начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею.

Другий воєнізований гірничорятувальний загін:

з 08.08.2005 року по 04.07.2008 року - респираторщиком 4 взводу відповідно до укладеного контракту;

з 04.07.2008 року по 25.10.2010 року призначений на посаду командира 4 взводу Державний трест «Арктиквугілля» архипелаг Шпіцберген рудник «Баренцбург»;

з 29.10.2010 року по 22.12.2015 року - командиром відділення.

Другий воєнізований гірничорятувальний загін:

з 04.01.2016 року по 01.04.2016 року прийнятий на посаду командира взводу на умовах контракту;

з 01.04.2016 року 03.10.2024 року (дата звернення до органів ПФУ) переведений на посаду командир взводу.

Стосовно незарахування до пільгового стажу за постановою № 202 періоду роботи позивача ДВАТ Шахта «Привільнянська» ДП ДХК «Лисичанськвугілля» з 13 січня 1999 року по 01 липня 2001 року гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею та з 02 липня 2001 року по 07 серпня 2005 року помічником начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у спірному рішенні від 10 жовтня 2024 року № 9 не зазначено підстав не зарахування до спеціального та пільгового стажу позивача періоди роботи?з 13 січня 1999 року по 07 серпня 08.2005 року.

При цьому період роботи з 01 січня 2000 року по 07 серпня 2005 року зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки довідки, що підтверджують пільговий характер робіт в ДВАТ Шахта Привільнянська ДП ДХК Лисичанськвугілля позивачем не надано.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року, (далі- Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

У період роботи по професіям, які дають право пільгове пенсійне забезпечення, чинними були списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, від 16.01.2003 року № 36, від 24.06.2016 року № 461.

Посади «гірничий майстер підземний», «помічник начальника дільниці підземний» відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, робота на посадах «гірничий майстер підземний», «помічник начальника дільниці підземний» відноситься до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, (далі - постанова № 202).

Також судом встановлено, що індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача у спірний період за кодом підстави для обліку спеціального стажу ЗП3014А2,ЗП3013А1 та ЗПЗ014А4.

Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства встановлено наступне:

під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам;

під кодом ЗПЗ014А2 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників;

під кодом ЗПЗ014А4 обліковується спеціальний стаж інженерно-технічних працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах, за Списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31.03.1994 року № 202 Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років за наявності стажу на підземних роботах.

Відтак, належними доказами підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення та зарахування до спеціального та пільгового стажу цих періодів.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Виходячи з наведених норм Порядку № 637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року у справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року у справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року у справі № 550/927/17.

Відтак, коли йдеться про підтвердження роботи в шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20 січня 2021 року у справі № 311/2865/13-а.

Трудова книжка позивача містять записи про спірні періоди роботи позивача, зокрема, відомості щодо назви професії, що належить до Списку №1 та списку, затвердженого постановою № 202, а також про зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, відомості, вказані в трудовій книжці позивача, є достатніми для зарахування спірних періодів до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Разом з тим, оскільки у рішенні про відмову у призначенні пенсії відсутні мотиви незарахування цього періоду до спеціального стажу, а також враховуючи зарахування цього періоду до стажу за списком № 1, відсутні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20 січня 1992 року №8, постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: ДВАТ Шахта «Привільнянська» ДП ДХК «Лисичанськвугілля» з 13 січня 1999 року по 01 липня 2001 року гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею та з 02 липня 2001 року по 07 серпня 2005 року помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею.

Стосовно обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, суд зауважує, що зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області дослідити наявність підстав для зарахування до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20.01.1992 року № 8, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періодів роботи: ДВАТ Шахта Привільнянська ДП ДХК Лисичанськвугілля з 13.01.1999 року по 01.07.2001 року гірничий майстер підземний з повним робочим днем під землею та з 02.07.2001 року? ? по 07.08.2005 року помічник начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею та зазначити причини не зарахування до спеціального та пільгового стажу в разі наявності таких, не є ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Крім того, таке формулювання обов`язку, покладеного судом на відповідача, не є чітким та зрозумілим, що може ускладнити виконання рішення в цій частині.

Належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області розглянути питання про зарахування до відповідного спеціального та пільгового стажу цього періоду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тому суд вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції в цій частині.

Стосовно питання незарахування до страхового та пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування періоду роботи з 29 жовтня 2010 року по 22 грудня 2015 року суд зазначає таке.

Записами трудової книжки позивача підтверджено, що в цей період позивач працював в Другому воєнізованому гірничорятувальному загоні:

з 08.08.2005 року по 04.07.2008 року - респираторщиком 4 взводу відповідно до укладеного контракту;

з 04.07.2008 року по 25.10.2010 року призначений на посаду командира 4 взводу Державний трест «Арктиквугілля» архіпелаг Шпіцберген рудник «Баренцбург»;

з 29.10.2010 року по 22.12.2015 року - командиром відділення.

Єдиним доводом ГУ ПФУ в Рівненській області у спростування висновку суду першої інстанції є неможливість зарахування до страхового стажу спірного періоду у зв`язку з виходом України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року № 1906-IV укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

13 березня 1992 року в місті Москва підписано Азербайджаном, Російською Федерацією, Білоруссю, Таджикистаном, Вірменією, Туркменістаном, Казахстаном, Узбекистаном, Киргизстаном, Україною та Молдовою Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка базується на територіальному принципі.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992 року встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 Угоди від 13 березня 1992 року призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СРСР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди).

Крім того, відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року (далі Угода від 14 січня 1993 року), а саме статті 6, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Статтею 7 Угоди від 14 січня 1993 року встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до частини третьої статті 6 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України № 290/95-ВР від 11 липня 1995 року, працівники користуються правами і виконують обов`язки, встановлені трудовим законодавством сторони працевлаштування.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, наведенні положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року № 2783-IX, яким Україна вийшла з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

Разом з тим, не зарахований відповідачем до страхового стажу період роботи в Російській Федерації відноситься до періоду, коли приведені вище угоди були чинними для України, тому зазначені періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Крім того, спірні періоди роботи позивача в Російській Федерації підтверджуються записами трудової книжки, тому мають бути зараховані до страхового та пільгового стажу позивача.

Суд звертає увагу, що відсутність у відповідачів можливості здійснити перевірку відомостей про сплату страхових внесків на підприємствах, які знаходяться на території Російської Федерації, не може бути підставою для відмови позивачу у реалізації його права на пенсійне забезпечення з урахуванням страхового стажу, набутого в іншій державі.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянин України за умови підтвердження трудового стажу наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі №175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування цього періоду до страхового та пільгового стажу.

Суд відхиляє посилання апелянта ГУ ПФУ в Рівненській області на приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення» від 25 квітня 2024 року № 3674-ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії не ґрунтується на нормах цього закону.

Разом з тим, суд визнає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність врахування кратності при визначенні пільгового стажу, як це передбачено роз`ясненням Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Це роз`яснення не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить рекомендаційний характер, тобто не відноситься до джерел права, які застосовуються судом.

Аналогічний висновок стосовно застосування адміністративними судами роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено Верховним Судом в постанові від 26 жовтня 2022 року в справі № 200/591/19-а, в постанові від 08 липня 2021 року в справі №212/1743/17-а.

Крім того, суд визнає доречними доводи відповідача, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено кратності зарахування пільгового стажу, про яке йде мова в цьому роз`ясненні.

Відтак, позовні вимоги про обчислення пільгового стажу із застосуванням до стажу роботи роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 є необґрунтованими та помилково задоволені судом першої інстанції, тому в цій частині рішення суду першої інстанції має бути змінено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про помилковість висновку суду першої інстанції в частині необхідності обчислення пільгового стажу із застосуванням до стажу роботи роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, а також про неправильність обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цих частинах.

В іншій частині позовних вимог судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав скасування рішення в цій частині не вбачається.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року в справі № 160/29594/24 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року в справі № 160/29594/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року в справі № 160/29594/24 в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, 33028) розглянути питання про зарахування до спеціального та пільгового стажу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за Списком № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи в ДВАТ Шахта «Привільнянська» ДП ДХК «Лисичанськвугілля» з 13 січня 1999 року по 01 липня 2001 року гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею та з 02 липня 2001 року? ?по 07 серпня 2005 року помічником начальника дільниці підземний з повним робочим днем під землею, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.».

Виключити з абзацу четвертого резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року в справі № 160/29594/24 словосполучення «роз`яснень Міністерства соцзахисту від 20.01.1992 року № 8».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 02 квітня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко