Справа № 280/5079/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 280/5079/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року (суддя Кисель Р.В.) по справі №280/5079/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и В :

ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 08.03.2024 №1, в частині застосування штрафу у сумі 17 000 грн.

В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що спірні штрафні санкції застосовані за наслідками проведення фактичної перевірки, в результаті якої контролюючим органом зроблено висновки про порушення вимог Закону №481/95-ВР, в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії. Неправомірність застосування штрафних санкцій пов`язувала з тим, що контролюючим органом порушено процедуру проведення перевірки, а саме без повідомлення позивачки про проведення такої перевірки; позивачкою не допускалося порушень вимог Закону №481/95-ВР, а реалізовані алкогольні напої не належали позивачці, а були придбані та реалізовані продавцем.

РішеннямПостановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом, в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений законом, проведено фактичну перевірку, якою встановлено факт порушення Закону №481/95-ВР, що і стало обгрунтованою підставою для застосування спірних штрафних санкцій. При цьому, суд зазначив про наявність достатніх та належних доказів, які свідчать про такий факт.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивачка посилається на те, що судом першої інстанції не було надано оцінки правовим підставам для призначення та проведення фактичної перевірки у спірному випадку. З цього приводу вказує на те, що оскільки в наказі фактичні підстави для перевірки не визначені, а судом таких не встановлено, то проведену перевірку не можливо визнати законною, а отже і рішення, яке прийнято за результатами такої перевірки, не можливо визнати правомірним. Крім цього, позивачка висловлює свою незгоду з висновками суду

першої інстанції щодо наявності достатніх та належних доказів, які підтверджують факт порушення вимог Закону №481/95-ВР

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість. Зокрема, посилаючись на те, що у позові не ставилося питання щодо правомірності призначення та проведення перевірки, відповідач просить долучити до матеріалів справи лист ДПС, який став фактичною підставою для призначення перевірки у відповідності до положень пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим 18.01.2023. Видами діяльності позивачки є: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.21 Постачання готових страв для подій; 56.29 Постачання інших готових страв; 56.30 Обслуговування напоями.

31.01.2024 на підставі ст. 19-1, ст. 20, п. п. 75.1.3 п. 75.1ст. 75, п. п. 80.2.2, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п.69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України видано наказ №176-п, відповідно до якого наказано провести з 31.01.2024 тривалістю не більше 10 діб фактичну перевірку об`єкта торгівлі за адресою: м. Запоріжжя, перехрестя вул. 8-го Березня-Чарівна, буд. 18-Ш, де здійснює діяльність позивачка, за період з 01.12.2023 по день закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівника (найманими особами); з питань цін та ціноутворення, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні.

На підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області №176-п від 31.01.2024 та направлень від 31.01.2024 №278, №279, №280 фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області було розпочато та проведено фактичну перевірку позивачки за вищевказаною адресою.

Перед початком перевірки фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області продавцю ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 та особисто позивачці було пред`явлено службові посвідчення осіб, які зазначені в направленнях на проведення перевірки та надано для ознайомлення копію наказу про проведення перевірки та самі направлення на перевірку, що підтверджується їх особистими підписами у вищевказаних направленнях.

Крім цього, під час перевірки, 02.02.2024, продавцю позивачки - ОСОБА_2 вручений запит про надання документів та необхідність прибуття не пізніше 14 год. 00 хв. 12.02.2024 до приміщення контролюючого органу, про що свідчить його підпис у відповідній графі запиту.

Проведеною перевіркою, окрім іншого, встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідної ліцензії .а саме реалізацію пляшки з/б напою слабоалкогольного сильногазованого Смак Джин грейпфрут об`ємом 0,5 л, алк. 8,0% об.

За результатами проведеної перевірки складено та зареєстровано акт фактичної перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/, за висновками якого перевіркою позивачки встановлено, зокрема, порушення: ч. 23 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами) в частині реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

У зв`язку з неявкою позивачки та/або її законних представників для ознайомлення, підписання та отримання акта перевірки, контролюючим органом було складено акт неможливості вручення та підписання акту фактичної перевірки №240/08/01/09/ від 13.02.2024.

Акт фактичної перевірки №1272/08/01/09/ від 12.02.2024 року направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення (№741) на податкову адресу позивачки та отримано нею - 17.02.2024.

Із висновками щодо порушення норм податкового законодавства, які викладені в акті перевірки №1272/08/01/09/ від 12.02.2024, позивачка не погодилась, а тому подала свої заперечення, щодо порушення чинного закону України посадовими особами ГУ ДПС України в Запорізькій області Іващенко С., Хливецькою Ю. та Булановим А. при проведенні вищевказаної перевірки, без її участі 02.02.2024. Проте, листом №9439/6/08-01-09-01 від 05.03.2024 ГУ ДПС у Запорізькій області повідомила позивачку, що в наданих запереченнях не спростовано висновки акту про результати фактичної перевірки, таким чином, висновки зазначеного акту перевірки є такими, що відповідають вимогам діючого законодавства та залишаються без змін.

На підставі матеріалів перевірки та викладених вище висновків Акту, 08.03.2024 ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №1 (форма С), яким за порушення ч. 23 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами), до позивачки застосовано сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені у розмірі 17 000,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішення відповідача, позивачка звернулася з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо підстав для проведення перевірки.

Як вбачається з наказу про призначення фактичної перевірки, відповідачем призначено фактичну перевірку на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України.

Відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України однією з обов`язкових умов для початку проведення фактичної перевірки встановлено пред`явлення платнику податків копії наказу про проведення перевірки. Також визначено вимоги до такого наказу, а саме - він має містити: дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Питання дотримання контролюючим органом процедури призначення фактичної перевірки в аспекті перевірки достатності відображення в наказі підстав для її проведення (абзац третій пункту 81.1 статті 81 ПК України) відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, були предметом дослідження Верховним Судом у справах №420/9909/23 (постанова від 26.03.2024).

Так, у справі №420/9909/23 (постанова від 26.03.2024) Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду висловив таку правову позицію:

«…єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Верховний Суд у складі Судової палати вважає, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України».

У спірному випадку, застосовуючи вказані правові висновки Верховного Суду, можливо стверджувати те, що в наказі від 12.01.2024 №27-п наявний допустимий обсяг інформації для визначення підстав для призначення фактичної перевірки, а саме наявне посилання на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, який передбачає єдину підставу для призначення перевірки.

У свою чергу, у справі №420/9909/23 (постанова від 26.03.2024) Верховний Суд зробив також висновок про те, що при перевірці правомірності призначення фактичної перевірки підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою.

За висновком Верховного Суду лише у випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення.

У спірному випадку, досліджуючи фактичні підстави для проведення перевірки, встановлено, що обгрунтовуючи такі підстави контролюючий орган посилається на доповідну записку начальника управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Запорізькій області від 31.01.2024 №419. Наказ про призначення перевірки містить посилання на вказану доповідну записку.

У вказаній доповідній записці вказано на обставини, які можуть свідчити про можливі порушення під час реалізації підакцизних товарів і визначена ФОП ОСОБА_1 , яка здійснювала реалізацію тютюнових виробів.

Отже, за встановлених обставин справи можливо стверджувати про те, що у спірному випадку у контролюючого органу були наявні правові та фактичні підстави для призначення та проведення перевірки на підставі положень пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України.

Стосовно суті виявленого порушення.

За приписами абзацу 7 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, встановлений факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії є підставою для застосування штрафних санкцій у відповідності до положень наведеної норми права.

Під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом, зокрема, був встановлений факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, а саме реалізацію пляшки з/б напою слабоалкогольного сильногазованого Смак Джин грейпфрут об`ємом 0,5 л, алк. 8,0% об.

Позивачкою не заперечувався факт того, що на час проведення перевірки та встановлення такого факту вона не мала ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Натомість, позиція позивачки полягала в тому, що алкогольний напій, який був реалізований у спірному випадку, їй не належить, а був самостійно придбаний та реалізований іншою особою - ОСОБА_2 .

З приводу такої позиції позивачки суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення, які власноруч написані ОСОБА_2 під час проведення перевірки, у яких останній зазначає, що працює продавцем за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 . Вказував, що 02.02.2024 здійснив продаж сл. алкогольного напою джин грейпфрут 8%, 0,5 л за ціною 50,00 грн, розрахунок проводив в готівковій формі. Каса на момент перевірки склала 359 грн. При продажу вищезазначених товарів чек встановленої форми (фіскальний) не видавав.

Крім цього, при розгляді заперечень від 17.02.2024р. №б/н (вх. ГУ 20.02.2024 №11388/6) на акт фактичної перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/ НОМЕР_1 , позивачкою надано копію Договору цивільно-правового характеру №01/2 від 01.02.2024, який укладений ФОП ОСОБА_1 (Замовник) з громадянином України ОСОБА_2 (Виконавець) про надання послуг продавця на 4 дні (01 лютого, 02 лютого, 6 лютого, 8 лютого 2024 року). Також додано копію Відомості нарахування винагороди по договору ЦПХ №01/2 від 01.02.2024 та копію Акта від 08.02.2024 прийому наданих послуг по цивільно-правовому договору №01/2 від 01 лютого 2024 року.

Отже, зазначеними документами позивачкою фактично самостійно підтверджено, що 02.02.2024, в день проведення фактичної перевірки, ОСОБА_2 виконував функції продавця ФОП ОСОБА_1 .

За встановлений обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність належними та допустимими доказами порушення позивачкою вимог Закону №481/95-ВР, в частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, що стало обгрунтованою підставою для застосування до неї спірних штрафних санкцій.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи, аргументи, з якими позивачка пов`язувала незаконність та необгрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року по справі №280/5079/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 01.04.2025

Повний текст постанови виготовлено 02.04.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк