Справа № 160/30820/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
19.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_2 стосовно відмови задовольнити звернення від 24.09.2024 про сплату щомісячного грошового забезпечення за останньою займаною посадою командира взводу вогневої підтримки ОСОБА_1 за час знаходження у відрядженні з 06 лютого по 24 червня 2024 року;
- зобов`язати провести виплати щомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно вимог 4.1 п.9 наказу МОУ №260 від 07.06.2018 року «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за час знаходження у відрядженні з 06 лютого по 24 червня 2024 року;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 направити на адресу ОСОБА_1 нові: грошовий атестат, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ( надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та абзацу 8 пункту 7 ПКМУ від 17.07.1992 року №3939 (зі змінами), додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (пункт 3 розділ 11);
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 сплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік згідно рішення МО України від 16.01.2024 року №183-уд у зв`язку з інвалідністю, а також переробити витяг із наказу №180 від 24.06.2024 року у зв`язку з перерахунком сум згідно діючого законодавства, що потрібно для призначення військової пенсії по інвалідності.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що під час проходження військової служби, позивач в період з 06.02.2024 по 24.06.2024 перебував у відрядженні, однак відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу грошове забезпечення за цей період. Крім того, зазначено що після звільнення з військової служби позивачу не видано новий грошовий атестат, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії, а також не виплачена матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік. Такі дії позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 означену позовну заяву залишено без руху. Позивачеві встановлено строк - п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, яка буде відповідати вимогам статті 160 КАС України та в якій вірно визначити суб`єктний склад сторін, із зазначенням відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.160 КАС України.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, яка відповідає вимогам статті 160 КАС України та, в якій вірно визначено суб`єктний склад сторін, із зазначенням відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.160 КАС України.
16.12.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
В обґрунтування відзиву представником відповідача зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.07.2023 позивач був зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 у відповідності до п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України: якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення. В подальшому позивач перебував на лікуванні у медичних закладах та у відпустках за станом здоров`я. Позивачем було надано до військової частини НОМЕР_2 довідку військово-лікарської комісії, відповідно до якої 08 листопада 2023 року ОСОБА_1 проведено медичний огляд позаштатною постійною діючою ВЛК КНП, та за результатами якої останній визнаний обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, льотної роботи (копію довідки надаємо, оригінал знаходиться у позивача). У відповідності до вищезазначеного Положення не передбачено зміну статусу перебування у розпорядженні, у зв`язку із зміною підстави. Таким чином, військова частина не мала права призначати позивача на будь-яку посаду, оскільки він непридатний до служби у десантно-штурмових військах, а відтак і сплачувалось грошове забезпечення у відповідності до зазначеного Порядку. Крім того, представником відповідача зазначено, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги. Позивач з даним рапортом до командування військової частини не звертався, а відтак і відсутні підстави для винесення наказу на виплати останньому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
27.01.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №5411/25), в якій позивачем заперечувалися доводи, викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .
З довідки про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) №5700 від 10.06.2023 судом встановлено, що молодший лейтенант ОСОБА_1 , 01.06.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батківщини, при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_2 в районі населеного пункту АДРЕСА_3 під час ворожого артилерійського обстрілу противником отримав поранення: вогнепальне осколкове поранення верхньої частини правої гомілки.
Згідно довідки №644 від 08.11.2023 ОСОБА_1 проведено медичний огляд позаштатною постійно діючою ВЛК КНП «Криворізька МЛ №3» КМР 08 листопада 2023 року.
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): посттравматична невропатія правого малогомілкового нерву внаслідок ізольованого вогнепального осколкового поранення (01.06.2023 рік) верхньої третини правої гомілки в ділянці колінного суглобу з пошкодженням власної зв`язки наколінника, значний парез тильного згинання правої стопи. Статико-динамічні порушення правої нижньої кінцівки 2 (другого) ступеню. Посттравматичний артроз правого колінного суглоба, виражена комбінована контрактура правого колінного суглоба, больовий синдром. Поранення, ТАК, пов`язане зі захистом Батьківщини.
Довідка про обстави поранення №5700 від 10.06.2023 року відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 року №370 поранення тяжке.
На підставі статті 76-б, 61-б Розкладу хвороб, графи III, обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, льотної роботи. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, - придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, установах, організаціях, навчальних закладах.
Відповідно до посвідчення про відрядження №276, виданого Військовою частиною НОМЕР_2 від 06.02.2024 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який знаходиться в розпорядженні командуючого десантно-штурмових військ військової частини НОМЕР_4 , відряджено до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 06.02.2024.
Згідно запису на звороті посвідчення про відрядження №276 ОСОБА_1 06.02.2024 вибув з Військової частини НОМЕР_2 та прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно наказу №180 від 24.06.2024 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , з 24.06.2024.
З довідки про розміри грошового забезпечення судом встановлено, що за період з лютого 2024 року по травень 2024 року позивачу основні та додаткові види грошового забезпечення не виплачувалися.
24.09.2024 позивач звернувся до відповідача зі зверненням, в якому просив нарахувати та виплатити щомісячне грошове забезпечення за час знаходження у відрядженні з 06 лютого по 24 червня 2024 року, видати нові: грошовий атестат, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії, а також виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.
Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначається Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260.
Відповідно до п. 1 Порядку №260 грошове забезпечення згідно з цим Порядком виплачується: військовослужбовцям, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_5 (далі - військові частини).
Пунктом 2 Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Відповідно до абзацу першого пункту 9 Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Як встановлено судом ОСОБА_1 в період з 06.02.2024 по 24.06.2024 перебував у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 , куди був відправлений з Військової частини НОМЕР_2 .
У вказаний період відповідачем не здійснювалося нарахування та виплату позивачу основних та додаткових видів грошового забезпечення, що підтверджується довідками про розміри грошового забезпечення позивача, які наявні в матеріалах справи та не спростовано відповідачем.
Відповідачем також не спростовано факт перебування позивача у відрядженні в спірний період, натомість матеріалами справи підтверджено, що в період з 06.02.2024 по 24.06.2024 позивач перебував у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови в проведенні нарахування та виплати щомісячного грошового забезпечення за останньою займаною посадою ОСОБА_1 за час знаходження у відрядженні з 06.02.2024 по 24.06.2024.
Таким чином, підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити щомісячне грошове забезпечення за останньою займаною посадою ОСОБА_1 за час знаходження у відрядженні з 06.02.2024 по 24.06.2024 та направити на адресу ОСОБА_1 нові: грошовий атестат, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та абзацу 8 пункту 7 ПКМУ від 17.07. 1992 року №3939 (зі змінами), додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, суд зазначає таке.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , проходив службу у Військові частині НОМЕР_2 , наказом №180 від 24.06.2024 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , з 24.06.2024, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, не отримав.
Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_6 від 14.12.2023 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини і у відповідності до Порядку № 260 від 07.06.2018 року (зі змінами) та згідно із рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Як вже зазначалося судом, частинами 1-4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 7 Порядку визначено, шо розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони Україні.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військової частини та підпорядкованих їй військових частинах установлюється командиром цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі самої військової частини.
Пункт 9 Порядку наголошує, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
З аналізу вищевикладеного слідує, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань знаходиться в залежності від розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення на момент надання вказаних видів допомог.
Тобто, вище наведені норми закону чітко закріплюють саме право позивача, за наявності рапорта, на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та не ставлять у залежність від наявності підстав, на які посилається відповідач у рішенні Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд. Крім того, рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд, має нижчу юридичну силу ніж закон та інші наведені вище нормативно-правові акти.
До відповіді на відзив позивачем додано копію рапорту ОСОБА_1 від 10.01.2024, однак в даному рапорті відсутні штемпелі про отримання відповідачем цього рапорту.
На підставі викладеного вище, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів щодо звернення позивача до командира військової частини НОМЕР_2 із рапортом, стосовно виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, що є обов`язковою умовою, в розумінні п.9 Порядку №260, яким визначено, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в означеній частині.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Визнати протиправними дій Військової частини НОМЕР_2 щодо відмови в проведенні нарахування та виплати щомісячного грошового забезпечення за останньою займаною посадою ОСОБА_1 за час знаходження у відрядженні з 06.02.2024 по 24.06.2024.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити щомісячне грошове забезпечення за останньою займаною посадою ОСОБА_1 за час знаходження у відрядженні з 06.02.2024 по 24.06.2024
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 надати ОСОБА_1 нові: грошовий атестат, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ( надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та абзацу 8 пункту 7 ПКМУ від 17.07. 1992 року №3939 (зі змінами), додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення 17.02.2025.

Суддя О.В. Царікова