Справа № 340/257/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 340/257/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (суддя Притула К.М.) в справі № 340/257/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у виплаті доплати до пенсії у розмірі 154 124,66 грн, що перерахована за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року її померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіку ОСОБА_2 згідно з рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2021 року по справі 340/822/22;

зобов`язання виплатити доплату до пенсії у розмірі 154 124,66 грн, що була перерахована за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року її померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіку ОСОБА_2 згідно з рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2021 року по справі 340/822/22.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що відмовивши у відкритті провадження у справі з підстав, що позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції не вказав, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи,

Відмова у відкритті провадження у справі порушує її права на отримання перерахованої пенсії.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Встановивши, що позивачем фактично оскаржуються дії Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо виконання рішення суду від 12 червня 2024 року №340/822/22 шляхом подання до адміністративного суду нової позовної заяви, а не заяви в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції вказав, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту фактично є однією із форм контролю за виконанням рішення, тому відмовив у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України (суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства).

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року в справі № 340/822/22, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_2 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" №6210 від 20 травня 2021 року та виплатити йому заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нараховано ОСОБА_2 доплата до пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 154124,66 грн.

ОСОБА_2 сума нарахованої доплати до пенсії не виплачена.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з питання виплати нарахованої доплати до пенсії.

Відповідачем повідомлено позивача про те, що оскільки вона звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про виплату суми нарахованої пенсії 08 листопада 2024 року, тобто більше ніж через шість місяців після смерті пенсіонера, вона не має права на виплату нарахованої, але не виплаченої померлому пенсіонеру пенсії.

Предметом позову є оскарження бездіяльності ГУ ПФУ щодо невиплати перерахованої на виконання судового рішення, що набрало законної сили, суми пенсійних виплат.

Тобто позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження та фактично ставить питання зобов`язання виконати судове рішення в іншій справі.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вказано вище, предметом цього позову є бездіяльність ГУ ПФУ щодо невиплати перерахованої на виконання судового рішення, що набрало законної сили, суми пенсійних виплат.

Відповідно до статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною першою статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на зазначене, суд вказує, що процесуальним законом встановлений певний порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, і цей порядок передбачає звернення позивача (стягувача) до суду відповідно до статті 383 КАС України, а не з новим позовом про зобов`язання виконати таке судове рішення.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення в справі № 340/822/22 порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (стаття 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

В цьому випадку на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року в справі № 340/822/22 про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" №6210 від 20 травня 2021 року та виплатити йому заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, ГУ ПФУ в Кіровоградській області нараховано ОСОБА_2 доплата до пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року в розмірі 154 124,66 грн, проте нарахована доплата не виплачена ОСОБА_2 за життя.

Звертаючись до суду із цим адміністративним позовом, ОСОБА_1 фактично оскаржує рішення, дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області, що мали місце під час виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року в справі № 340/822/22.

Тобто оскаржувана бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області стосовно невиплати нарахованої доплати до пенсії стосується виконання судового рішення у справі № 340/822/22 та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Верховним Судом в постанові від 26 травня 2022 року в справі № 520/11343/18 вказано, що такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання, та зроблено висновок, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а та від 16 лютого 2019 року у справі №816/2016/17.

Також Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 26 травня 2022 року в справі № 520/11343/18, від 17 квітня 2019 року у справі №355/1648/15-а, від 13 квітня 2022 року у справі №826/15178/18, зазначалось, що обраний спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої на виконання рішення суду, є неправильним, оскільки спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то він мав звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Вказані правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 24 вересня 2020 року у справі № 640/15623/19, від 11 лютого 2021 року у справі №420/5234/19 та від 28 вересня 2021 року у справі №440/2130/21.

Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Питання належного виконання судового рішення, яке набрало законної сили та звернуто до виконання, не може бути предметом окремого позову, відповідно, це питання не може розглядатися як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не може бути предметом судового оскарження, тобто такі позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що цей спір не є публічно-правовим спором в розумінні статті 19 КАС України та не належить до юрисдикції адміністративних судів, як й не може бути вирішений в жодній юрисдикції.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26 травня 2022 року в справі № 520/11343/18.

Суд звертає увагу, що в позовній заяві позивач зазначає, що є спадкоємцем ОСОБА_2 та має право на виплату недоотриманої спадкодавцем за життя суми пенсії.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Зміст статті 61 Закону №2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, за змістом статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Верховним Судом в постанові від 24 січня 2024 року у справі № 380/9537/21 висловлено висновок у правовідносинах щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні, які є подібними правовідносинам, що виникли в цій справі, відповідно до якого наведене вище дає підстави для висновку, що Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тому Верховний Суд дійшов висновку, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються за процедурою, визначеною статтею 61 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, вимоги зобов`язального характеру, заявлені у справі № 340/822/22, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року в справі № 340/257/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року в справі № 340/257/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 02 квітня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов