Справа № 520/28510/21
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 520/28510/21

адміністративне провадження № К/990/34196/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

за участі:

секретаря судового засідання Бугаєнко Н. В.

представник позивача Жила М. І.,

представник відповідача Садієв Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в касаційній інстанції адміністративну справу № 520/28510/21

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» постанову Другого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Я. В. П`янова, О. В. Присяжнюк, О. А. Спаскін) від 04 вересня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» (далі -ТОВ «ТСК», позивач, скаржник) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 7 від 17 листопада 2021 року, прийняте на підставі акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 18497/20-40-07-27-06/37091926 від 19 жовтня 2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем ПДВ на суму 3 776 506,00 грн, у тому числі 3 021 204,00 грн - за податковим зобов`язанням та 755 301 грн - за штрафними санкціями.

2. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується із прийнятим податковим повідомленням-рішенням податкового органу, вважаючи його незаконним, необґрунтованим й таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що податковий кредит позивачем було сформовано за реально здійсненими господарськими операціями та на підставі належним чином оформлених первинних документів, натомість посилання контролюючого органу на відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів не є підставою для беззаперечного висновку про відсутність реальних правових наслідків проведених господарських операцій.

3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя: Ю. В. Зоркіна) від 17 жовтня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 7 від 17 листопада 2021 року, прийняте на підставі акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 18497/20-40-07-27-06/37091926 від 19 жовтня 2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем ПДВ на суму 3 776 506,00 грн, у тому числі 3021 204 грн - за податковим зобов`язанням та 755 301,00 грн - за штрафами.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ТОВ «ТСК» сплачений судовий збір у сумі 22 700,00 грн.

4. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі № 520/28510/21 скасовано, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТСК» відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, 12 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року.

6. Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

7. 17 жовтня 2023 року до Суду надійшла заява позивача про зупинення дії постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі № 520/28510/21, яку ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року відмовлено у її задоволенні.

8. Через систему «Електронний суд» 25 жовтня 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому, відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

9. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у відкрите судове засідання.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач, пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб`єкта господарювання, є платником податку на додану вартість.

11. Основними видами діяльності ТОВ «ТСК» за КВЕД є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами 45.11, торгівля іншими автотранспортними засобами 45.19, оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів 45.31, оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням 46.61.

12. Посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТСК», за результатами якої складено акт № 1-27-06/37091926 від 19 жовтня 2021 року, яким встановлено порушення абзацу «а» пункту 198.1, абз. 1.2 пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.2, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ, всього у сумі 3 021 204 грн, в тому числі за травень 2018 року у сумі 11 120 грн, за липень 2018 року у сумі 1 996 грн, за серпень 2018 року у сумі 33 842 грн, за вересень 2018 року у сумі 685 грн, за жовтень 2018 року у сумі 15 112 грн, за листопад 2018 року у сумі 79 768 грн, за грудень 2018 року у сумі 54 182 грн, за лютий 2019 року у сумі 16 954 грн, за червень 2019 року у сумі 68 964 грн, за серпень 2019 року у сумі 135 072 грн, за жовтень 2019 року у сумі 492 743 грн, за листопад 2019 року у сумі 181 762 грн, за грудень 2019 року у сумі 205 821 грн, за січень 2020 року у сумі 53 920 грн, за лютий 2020 року у сумі 183 689 грн, за березень 2020 року у сумі 7 115 грн, за травень 2020 року у сумі 115 250 грн, за серпень 2020 року у сумі 202 766 грн, за жовтень 2020 року у сумі 241 970 грн, за листопад 2020 року у сумі 315 088 грн, за грудень 2020 року у сумі 603 385 гривень, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, всього у сумі 3 021 204 грн.

13. Під час перевірки директор ТОВ «ТСК» Бурякін Є. Л. відмовився від отримання запиту контролюючого органу про надання копій документів та пояснень про обставини, встановлені у ході перевірки, про що посадовими особами відповідача 08 жовтня 2021 року складено акт № 4566/20-40-07-27-06/37091926 «Про неможливість вручення запиту про надання копій документів та пояснень від 04 жовтня 2021 року».

14. Крім того, посадовими особами контролюючого органу також складено акт № 4565/20-40-07-27-06/37091926 «Про надання не в повному обсязі до перевірки документів при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТСК» ()»

15. Отже, як встановлено судом апеляційної інстанції, податкова перевірка проводилася контролюючим органом з урахуванням тих документів, що були надані платником податків, перелік яких наведено у додатку 3 до акта перевірки від 19 жовтня 2021 року за № 1897/20-40-07-27-06/37763844, наданим відповідачем під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції з додатковими поясненнями від 18 серпня 2023 року.

16. Станом на дату складання акта перевірки письмові пояснення ТОВ «ТСК» та їх документальне підтвердження щодо встановлених обставин під час перевірки порушень були відсутні. Заперечення на дії (бездіяльність) посадових осіб контролюючого органу, що проводили контрольний захід, позивачем не подавались.

17. Порушення, установлені актом перевірки, стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № 7 від 17 листопада 2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем ПДВ на суму 3 776 506,00 грн, у тому числі 3 021 204 грн - за податковим зобов`язанням та 755 301 грн - за штрафними санкціями, згідно з розрахунком (т. 2 а.с. 44, 45).

18. Вважаючи, що спірне податкове повідомлення-рішення податкового органу прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, позивач звернувся до суду з цим позовом.

19. Водночас, судами встановлено, що висновки контролюючого органу про порушення Товариством вимог податкового законодавства ґрунтуються на не підтвердженні господарських операцій між позивачем та ТОВ «Аджіо», ТОВ «Емітент», ТОВ «Асканія Центр Плюс», ТОВ «Євро-Проект», ТОВ «Миксторг», ТОВ «Аполон Інвест», ТОВ «Новація Ком», ТОВ «Найтлонг», ТОВ «Вел-Фарго», ТОВ «Віана Рітейл», ТОВ «Карнелия НЖФ», ТОВ «ФПГ Міранда», ТОВ «Несон», TOB «Сармат Інвест», ТОВ «Елерон НВП», ТОВ «Табас Лекс», ТОВ «Байкал ВПК», ТОВ «Диола НВК», ТОВ «Торгова Компанія «Алекс», ТОВ «Оушен Стиль», ТОВ «Абигайл».

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування та того, що господарські операції позивача з визначеними контрагентами мають реальний характер, здійснені позивачем із дотриманням норм чинного законодавства, дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № 7 від 17 листопада 2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

20.1 Аналізуючи аргументи контролюючого органу щодо неналежного оформлення товарно-транспортних накладних та їх ненадання під час перевірки, суд виходив із того, що наявність усіх необхідних документів та доказів, які підтверджують рух активів у процесі здійснення операцій із контрагентами, є достатньою підставою для підтвердження реальності господарських операцій. Не зазначення в товарно-транспортних накладних конкретної адреси щодо пунктів навантаження та відвантаження товарів та інших відомостей не може бути вирішальним фактором для заперечення дійсності цих операцій.

Посилаючись на Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом України, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 та Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженому постановою КМУ від 25 лютого 2009 року № 207 суд першої інстанції відзначив, що ТТН є необхідним первинним документом для того учасника правовідносин, для котрого перевезення є господарською операцією, тобто такою дією чи подією, що викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі. Якщо ж для продавця, який відвантажив товар зі свого складу покупцю безпосередньо, зобов`язань стосовно перевезення не виникає, структура його активів не змінюється, то перевезення для нього не є господарською операцією, а ТТН, відповідно, не є первинним документом, що підтверджує факт отримання послуг перевезення. Водночас ні у Правилах № 363, ні у пункті 2 Переліку № 207 ТТН не названо серед документів, які мають бути у водія юридичної особи чи фізичної особи підприємця, який здійснює вантажні перевезення для власних потреб.

Судом встановлено, що за договорами з ТОВ «Еленор НВП», ТОВ «Емітент», ТОВ «Карнелія НЖФ», ТОВ «Абигайл», ТОВ «Оушен стиль», ТОВ «Табас Лекс», ТОВ «Байкал ВПК», ТОВ «Аполон Інвент» (ТОВ «Експерт авто плюс») фактичне переміщення придбаних ТМЦ здійснювалось позивачем самостійно, оскільки за умовами договорів поставки у контрагентів позивача як продавців не виникало обов`язку з доставки (перевезення) товару безпосередньо покупцю (за місцем його знаходження) та ним не було понесено транспортних витрат відповідно до умов договорів поставки (мав місце самовивіз), то, відповідно, для позивача ТТН не є тим первинним документом, що має підтвердити його участь у вказаних господарських операціях, й відсутність таких документів у позивача за встановлених умов договорів жодним чином не може свідчити про нереальність вказаних господарських операцій та спростовує відповідні висновки податкового органу.

20.2 Щодо посилань контролюючого органу на те, що керівники деяких підприємств одночасно обіймали керівні посади, були засновниками декількох підприємств, судом зазначено, що згідно з частиною другою статті 21 КЗпП України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. Обмежень щодо обіймання посади директора на декількох підприємствах однією особою станом на перевіряємий період законодавством України не встановлено. Крім того, будь-яких доказів, на кшталт, рішень загальних зборів контрагентів позивача, директором в яких була одна особа, якими б встановлювалася така заборона, відповідачем суду не надано.

20.3 Дослідженні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) суд першої інстанції, враховуючи правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 640/3515/19, дійшов висновку про те, що вони містять усі зазначені реквізити, у тому числі за відомостями, що містяться в цих актах можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій. При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

20.4 Щодо посилань в акті перевірки на те, що контрагенти позивача ( ТОВ «Елерон НВП», ТОВ « Карнелія НЖФ», ТОВ « Байкал ВПК», ТОВ «Євро-Проект») є фігурантом кримінальних проваджень за статями 191, 205, 364 Кримінального кодексу України (далі - КК України), то суд зауважив, що до винесення вироку в рамках кримінального провадження, матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили. Докази наявності вироків, що набрали законної сили стосовно посадових осіб контрагентів, а також де б досліджувались господарські операції між позивачем та контрагентами в рамках кримінального провадження в матеріалах справи відсутні.

21. Натомість, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволені позову, дійшов протилежних висновків.

22. Так, суд апеляційної інстанції, дослідивши надані позивачем документи на придбання ним товарів та послуг у перелічених в судовому рішенні контрагентів, зауважив, що позивачем надано виключно документи, які фіксують факт укладання правочинів (договори) та їх результати (податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення). Водночас матеріали справи не містять підтвердження фактичного виконання сторонами договірних зобов`язань, тобто доказів вчинення певних дій у ході постачання та реалізації товарів, послуг, що є предметом договорів.

Фактично, крім документів у паперовому вигляді, які підтверджують факт укладення договорів, складення видаткових і податкових накладних, а також проведення оплати (у переважній більшості на користь третіх осіб шляхом укладення договору про відступлення права вимоги боргу), інших доказів на підтвердження реальності господарських відносин позивачем не надано. При цьому всі договори певного виду є ідентичними і фактично не містять розбіжностей або індивідуальних особливостей.

23. В контексті встановлених обставин суд апеляційної інстанції також висновувався на тому, що договори про надання юридичних та рекламних послуг, оптимізацію та просування сайтів, акти про надання консультаційних послуг з питань керування підприємством оформлені ТОВ «ТСК» та його контрагентами без дотримання всіх істотних умов, установлених статтями 203, 837, 901 Цивільного кодексу України, а акти виконаних робіт (наданих послуг) не розкривають суть виконаних операцій та не можуть слугувати підтверджуючими документами, згідно з якими нібито здійснювалось придбання таких послуг (робіт), що свідчить про відсутність у ТОВ "ТСК" мети настання реальних наслідків у вигляді отримання економічного ефекту за такими договорами (приросту (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а також створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому).

24. Суд апеляційної інстанції під час ухвалення судового рішення у справі урахував пояснення позивача щодо того, що згідно з повним переліком видів діяльності до видів діяльності контрагентів позивача за КВЕД включено види діяльності щодо надання юридичних та рекламних послуг, однак зазначає, що у сукупності з іншими встановленими обставинами вказане не підтверджує фактичного здійснення господарських операцій, досліджених контролюючим органом під час податкової перевірки.

25. Додаткового зазначив, що основні види діяльності контрагентів позивача, встановлені контролюючим органом в акті перевірки, не узгоджуються з наданими ними послугами та виконаними роботами, тобто контрагенти позивача не спеціалізуються за основним видом діяльності (інше направлення діяльності) на виконанні придбаних позивачем послуг (робіт) - юридичних та рекламних, оптимізації та просуванню сайтів, не є суб`єктами економічної діяльності з виконання операцій з надання юридичних та рекламних послуг, виконання робіт з оптимізації та просуванню сайтів, які зазначено у відповідних актах приймання-передачі, та функціонують лише для формування необґрунтованої податкової вигоди у «замовників».

26. Під час розгляду справи судом встановлена відсутність трудових ресурсів, технічного та кваліфікованого персоналу, що необхідні для здійснення господарської діяльності контрагентами позивача в значних обсягах, невідповідність предмету укладених договорів видам діяльності контрагентів позивача.

27. Також відсутня первинна транспортна документація на перевезення придбаного позивачем товару, у тому числі товарно-транспортні накладні. При цьому у наявних в матеріалах справи договорах пунктом поставки ТМЦ зазначено лише назву міста - м. Харків, а місцезнаходження товару невідоме, що не дає можливості встановити приналежність пункту (об`єкта) навантаження до конкретної юридичної особи та дослідити рух ТМЦ та сам факт перевезення. Суд апеляційної інстанції врахував і той факт, що позивачем не надано паспортів якості, сертифікатів відповідності чи інших документів щодо перевірки якості товару, сторонами договорів поставки не узгоджено гарантійні зобов`язання продавця, хоча за договором купівлі-продажу обладнання № 28/12 від 28 жовтня 2020 року, ТОВ «ТСК» придбало «Діагностичний пристрій GM OBD», а за договором купівлі-продажу обладнання № 21 від 02 серпня 2019 року токарний верстат.

28. Окрім вищевикладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції зауважила, що позивачем в ході судового розгляду справи не надано доказів на підтвердження здійснення комплексу операцій, як зі сторони позивача, так і контрагентів, які забезпечують фізичне переміщення товарно-матеріальних цінностей між учасниками ланцюга поставок, надання послуг (юридичних, рекламних, з просування та оптимізації сайтів) з понесенням певних витрат, пов`язаних з обслуговуванням означених поставок (переміщення чітко визначеної кількості й асортименту товару в необхідну точку, оптимальним маршрутом за необхідний час, проведення навантажувально-розвантажувальних робіт, здійснення контролю за станом виконання придбання/поставки ТМЦ тощо) та наданням послуг (наявності їх чіткого переліку та конкретного результату, отриманого замовником за результатом їх надання, тощо).

29. Водночас, враховуючи обставини цієї справи та з урахуванням наведених у судовому рішенні правових позицій Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що отримана ТОВ «ТСК» податкова вигода у вигляді податкового кредиту з податку на додану вартість є безпідставною, оскільки факт надходження у розпорядження позивача товарно-матеріальних цінностей саме від тих суб`єктів господарювання, які згадані у документах обов`язкової податкової звітності платника, та надання послуг такими суб`єктами господарювання, суд апеляційної інстанції визнає недоведеними.

30. При цьому, посилаючись на звернення із заявою про кримінальне правопорушення за фактом влучення ворожого снаряду до офісу ТОВ «ТСК» у березні 2022 року та знищення частини документів, позивач не вказує як саме вказана подія вплинула на обставини справи щодо документів, які надавалися позивачем та перевірялися контролюючим органом під час документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТСК», за результатами якої складено акт № 1-27-06/37091926 від 19 жовтня 2021 року.

31. Окрім того, суд апеляційної інстанції, беручи до уваги податкову інформацію, отриману контролюючим органом, зокрема щодо керування численними фірмами директорами постачальників позивача, деякі контрагенти є фігурантами кримінальних проваджень, обрив ланцюга постачання послуг/товарів за даними Єдиного реєстру податкових накладних, тощо, зазначив, що платнику податків необхідно проявляти розумну обережність при укладенні договорів з постачальниками. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

32. Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу щодо заниження ТОВ «ТСК» суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, у періоді, що перевірявся контролюючим органом, позивачем не спростовано, останній не довів реальності господарських операції з визначеними контрагентами.

33. З урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення № 7 від 17 листопада 2021 року, яким ТОВ «ТСК» збільшено грошове зобов`язання за платежем ПДВ на суму 3 776 506,00 грн, у тому числі 3 021 204 грн за податковим зобов`язанням та 755 301 грн за штрафними санкціями, прийняте ГУ ДПС у Харківській області на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

34. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

35. З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права у випадку, передбаченому пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

36. Зокрема, скаржник зазначає, що апеляційним судом застосовано норми податкового законодавства без урахувань зазначених висновків Верховного Суду:

1. Щодо відсутності товарно-транспортних накладних - постанови Верховного Суду від 25 липня 2023 року у справі № 480/6866/21, від 27 січня 2022 року у справі № 120/712/20-а. Зокрема в доводах касаційної скарги позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції надано єдину оцінку відсутності товарно-транспортних накладних у досліджуваних відносинах. В той же час, судом не оцінено той факт, що договори, які розглядалися судами, не є договорами перевезення. Більш того, на переконання позивача, законодавством не врегульовано питання оформлення ТТН при самостійному вивезенні ТМЦ. Використання власного автомобіля для вивезення ТМЦ не є підставою для визнання господарської операції нереальною. Позивачем надано видаткові накладні для підтвердження факту отримання товару. У письмових поясненнях позивача від 26 травня 2023 року міститься детальний опис ланцюга поставок та ланцюга збуту окреслених товарно-матеріальних цінностей, які підтверджуються видатковими накладними.

2. Щодо наявності кримінальних проваджень стосовно контрагентів (ТОВ «Євро- Проект», ТОВ «Несон», ТОВ «Карнелия НЖФ», ТОВ «Байкал ВПК», ТОВ «Диола НВК») - позивач посилається на постанови Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 816/809/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 2а/0370/205/12, та зазначає, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Про наявність кримінальних справ, чи тим більше наявність вироків, за фактом фіктивного підприємництва, що має безпосереднє значення для надання висновку, щодо діяльності господарюючих суб`єктів, а ні щодо позивача ні щодо його контрагентів надано не було. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Додає, що належними доказами можуть бути лише встановлені вироком суду обставини, у тому числі щодо причетності або обізнаності позивача у цьому. Проте доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагентів позивача, який би набрав законної сили під час розгляду справи - контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача. Доказів щодо причетності позивача до злочинів податковим органом не надано. Отже, врахування судом обставин наявності кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача суперечить висновкам Верховного Суду, навіть у разі врахування їх у сукупності з іншими доводами.

3. Щодо звітності та інформації про контрагентів позивача - позивач посилається на постанови Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 400/1727/20, від 25 лютого 2021 року у справі № 640/3515/19, ухвалу від 01 листопада 2016 року у справі 1570/4260/12, постанови від 08 грудня 2021 року у справі № 810/3514/17, від 05 серпня 2021 року у справі № 813/5824/15, від 16 вересня 2020 року у справі № 520/4150/19, від 17 квітня 2018 року у справі № 826/14549/15. Зокрема, наголошує на тому, що чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними вимог податкового законодавства. Також звертає увагу на те, що відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій, оскільки залучення працівників є можливими за договорами цивільно - правового характеру, аутсорсингу чи аутстафінгу.

Окрім того, посилання на ідентичність договорів судом апеляційної інстанції є помилковим з огляду на диспозитивність цивільного права в аспекті укладання договорів, при цьому, вказане не є порушенням вимог чинного законодавства та не може вважатись доказом нереальності вчинених господарських операцій.

4. Щодо дослідження судом апеляційної інстанції видів діяльності контрагентів - скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 810/2523/16. Позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції не в повному обсязі надано оцінку доказам щодо видів діяльності контрагентів позивача за КВЕД ТОВ «Аджіо», ТОВ «Асканія Цент Плюс», ТОВ «Новація Ком», ТОВ «Віана Рітейл», ТОВ «Найтлонг», ТОВ «Вел-Фарго», ТОВ «Карнелия НЖФ», ТОВ «Несон», ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Євро-Проект», ТОВ «Байкал ВПК», ТОВ «Торгова компанія «Алес».

На думку скаржника, суд апеляційної інстанції помилково врахував, що основна діяльність контрагентів позивача може свідчити, навіть у сукупності доказів, про нереальність господарських операцій. Позивачем на запит суду надано витяги з відкритих реєстрів щодо розширеного переліку видів діяльності контрагентів. Докази, які надані відповідачем та на які опирався суд апеляційної інстанції містять лише основний вид діяльності. В той же час, відповідно до відомостей з відкритих джерел, діяльність контрагентів позивача охоплюється не тільки основним напрямком, але й додатковим. Позивачем доведено, що усі досліджувані господарські правовідносини з його контрагентами відбувалися у межах КВЕД, як основних, так й додаткових.

5. Щодо нереальності договорів про надання юридичних послуг - постанови Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 640/3515/19, від 16 квітня 2019 року у справі № 820/9654/15, від 25 листопада 2019 року у справі № 826/3308/17. На думку позивача:

відповідно до процесуального законодавства України, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є правом учасника справи. Наявність або відсутність реалізації такого права не може слугувати доказом нереальності господарської операції, оскільки сам по собі факт наявності права не передбачає обов`язкової його реалізації відповідним суб`єктом;

результат усних консультацій, надання відповідної інформації тощо неможливо підтвердити виходячи з правової природи юридичної послуги. В той же час, щодо письмових консультацій, на яких акцентував суд апеляційної інстанції, то право власності на результат такої консультації переходить позивачу. Однак, законодавством не визначено обов`язку щодо збереження результату робіт як за певними договорами, так й в цілому. Результати письмових консультацій не є первинними документами в розумінні законодавства;

вимога щодо наявності первинної документації державних органів при здійснені представництва позивача також не ґрунтується на законі. Характер представництва може різнитися. В залежності від характеру дій, вчинених під час представництва, не обов`язковим наслідком є подання/отримання відповідних документів.

Наполягає, що досліджені в судовому засіданні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) містять усі зазначені реквізити, у тому числі за відомостями, що містяться в цих актах можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій. При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Факт реальності договору про надання юридичних послуг підтверджується актами виконаних робіт, податковими накладними, звітом щодо отриманих послуг, платіжними дорученнями, доказами оприбуткування отриманих послуг, шляхом надання оборотно-сальдової відомості.

6. Щодо нереальності договорів про надання рекламних послуг, договорів про оптимізацію та просування сайту - постанови Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 821/1344/17. Скаржник стверджує, що ним надані усі необхідні первинні документи в ході податкової перевірки. На запит суду з письмовими поясненнями від 26 травня 2023 року надано примірники продукції та результати надання рекламних послуг. Вважає, що відсутні підстави для визнання таких господарських операцій нереальними.

7. Щодо процесуальних порушень - постанова Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 1.380.2019.004026. Позивач звертає увагу на те, що відповідачем у ході розгляду апеляційної скарги (як під час підготовчого провадження, так й під час розгляду справи по суті) подавалися до суду апеляційної інстанції нові докази, які не були подані під час провадження у суді першої інстанції. При цьому не зазначена жодна причина неподання доказів до суду першої інстанції з доказами поважності та винятковості причини пропуску строку, як цього вимагає положення частини четвертої статті 308 КАС України На думку скаржника, докази надані відповідачем із порушенням процесуального законодавства та не могли бути предметом оцінки та дослідження. Зазначене твердження також містилося у письмових поясненнях позивача від 03 серпня 2023 року, які судом апеляційної інстанції проігноровано.

37. Товариство також звертає увагу, що ним наводилися правові висновки Верховного Суду у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 640/3515/19, які не були досліджені судом апеляційної інстанції. З огляду на подібність даних правовідносин та правовідносин, що досліджувалися судом у справі № 640/3515/19, однакове правове регулювання цих правовідносин, судом апеляційної інстанції було неправильно надано оцінку усім обставинам справи через не дослідження наданих позивачем посилань.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

38. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

39. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

40. За приписами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (тут та надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

41. Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

42. Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

43. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 ПК України.

44. Положеннями пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України установлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

45. Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

46. Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

47. За приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

48. Згідно підпункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

49. Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

50. Як визначено пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

51. За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

52. Згідно із частинами першою та другою статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

53. Аналіз наведених норм свідчить, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

54. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

55. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

56. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

57. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

58. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

59. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

60. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

61. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

62. Отже, як з`ясували суди попередніх інстанцій в періоді, який охоплювався податковою перевіркою, між позивачем та рядом контрагентів, а саме, ТОВ «Аджіо» (код за ) за жовтень 2020 року, ТОВ «Емітент» (код за ) за червень 2019 року, ТОВ «Асканія Центр Плюс» (код за ) за серпень 2020 року (включено до податкових декларацій з податку на додану вартість за серпень 2020 року та за жовтень 2020 року), ТОВ «Євро-Проект» (код за ) за липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року, ТОВ «Миксторг» (код за ) за лютий 2019 року, ТОВ «Аполон Інвест» (код за ) за січень 2020 року, ТОВ «Новація Ком» (код за ) за листопад 2020 року, ТОВ «Найтлонг» (код за ) за листопад 2020 року, ТОВ «Вел-Фарго» (код за ) за жовтень 2020 року, ТОВ «Віана Рітейл» (код за ) за грудень 2020 року, ТОВ «Карнелия НЖФ» (код за ) за серпень 2019 року, ТОВ «ФПГ Міранда» (код за за травень 2018 року, ТОВ «Несон» (код за ) за листопад 2018 року, за вересень 2018 року (включено до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018 року), TOB «Сармат Інвест» (код за ) за грудень 2018 року, ТОВ «Елерон НВП» (код за ) за серпень 2018 року, ТОВ «Табас Лекс» (код за ) за жовтень 2019 року, ТОВ «Байкал ВПК» (код за ) за грудень 2019 року, листопад 2019 року, лютий 2020 року, ТОВ «Диола НВК» (код за ) за лютий 2020 року (включено до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий 2020 року та за березень 2020 року), за січень 2020 року, ТОВ «Торгова Компанія «Алекс» (код за ) за травень 2020 року, ТОВ «Оушен Стиль» (код за ) за жовтень 2019 року, ТОВ «Абигайл» (код за ) за вересень 2019 року (включено до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 року), було укладено договори, за якими здійснювалися господарські операції однотипного характеру, зокрема:

- про надання юридичних послуг;

- про надання рекламних послуг;

- щодо оптимізації та просування сайту;

- про поставки;

- купівлі-продажу обладнання;

- підряду;

- про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів;

- про надання консультаційні послуги.

63. Так, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, проаналізував окремо кожну господарську операцію у розрізі кожного контрагента та встановив, що:

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Аджіо» укладено договори про:

1) надання юридичних послуг № 66 від 05 жовтня 2020 року, відповідно до якого ТОВ «Аджіо» (як виконавець) зобов`язалося надати ТОВ «ТСК» (як замовнику) юридичні послуги. На підтвердження факту надання таких послуг складено акт від 30 жовтня 2020 року приймання-передачі юридичних послуг за жовтень 2020 року на суму 180 162,00 грн (у тому числі ПДВ 30027,00 грн) (т. 4 а.с. 102-105), відповідно до якого, сторони погодили надання таких послуг: регулярні усні та письмові консультації з юридичних питань поточної діяльності замовника, в тому числі щодо правової експертизи договорів, складання організаційно-розпорядчих документів.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, до акта перевірки не надано документів, які б підтверджували фактичне виконання зазначених у ньому послуг: не надано переліку договорів та організаційно-розпорядчих документів не наведено, копій письмових консультації, наданих виконавцем та які підтверджували надання юридичних послуг.

2) надання рекламних послуг № 18 від 01 жовтня 2020 року з додатком № 1 до Договору від 01 жовтня 2020 року, на виконання якого складено акт приймання-передачі від 30 жовтня 2020 року на суму 301 629,00 грн (у тому числі ПДВ 50 271,50 грн) (т. 4 а.с. 99-101).

За змістом вказаних договорів вбачається (мовою оригіналу) «заказчик поручает, а исполнитель принимает на себя обязанность по изготовлению и распространению рекламных и (или) рекламно-информационных материалов Заказчика в объеме и на условиях, предусмотренных настоящим Договором и Приложениях к настоящему договору, являющихся его неотъемлемой частью. Под рекламными и рекламно-информационными материалами для целей договора понимаются рекламные объявления, а также иные текстовые и (или) графические материалы, фотографии и иные иллюстрации, содержащие информацию о лицах, товарах, услугах, идеях и начинаниях, призванных формировать и поддерживать положительный имидж компании Заказчика».

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, ані договір про надання рекламних послуг № 18 від 01 жовтня 2020 року, ані додаток № 1 до Договору від 01 жовтня 2020 року не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Аджіо» як виконавцем за вказаним договором. Акт приймання-передачі від 30 жовтня 2020 року також не містить зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів.

Водночас, згідно з додатком № 1 до договору від 01 жовтня 2020 року, розроблений макет і перелік рекламних матеріалів, які підлягали розповсюдженню, мали бути погоджені сторонами договору. Однак доказів погодження зазначених матеріалів, а також доказів їх фактичного виготовлення та розповсюдження на дату оформлення акта приймання-передачі від 30 жовтня 2020 року, позивачем до матеріалів справи не надано.

3) на оптимізацію і просування сайту № 28 від 08 жовтня 2020 року з додатком № 1 до договору від 08 жовтня 2020 року, на виконання якого складено акт приймання-передачі від 30 жовтня 2020 року на суму 168 900,00 грн (у тому числі ПДВ 28 150,00 грн) (т. 4 а.с. 106-111). За змістом вказаного договору ТОВ «Аджіо» (як виконавець) зобов`язалося виконати роботи з пошукової оптимізації і просування сайту ТОВ «ТСК» (як замовника) www.uacompany.in.ua в пошукових системах, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконану роботу. Додатком № 1 до договору від 08 жовтня 2020 року сторони погодили перелік ключових слів та словосполучень, за якими здійснюється просування сайту замовника.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, ані договором на оптимізацію і просування сайту, ані додатком до договору сторони не визначили ані перелік пошукових систем для просування сайту, ані строки надання послуг, ані відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 договору № 28 від 08 жовтня 2020 року. Акт приймання-передачі від 30 жовтня 2020 року до договору від 08 жовтня 2020 року, складений фактично за 22 дні надання послуг, зазначеної інформації також не містить.

На підтвердження здійснення оплати за вказаними договорами позивачем надано договір про відступлення права вимоги боргу № 11/01-21 від 11 січня 2021 року, платіжні доручення № 8695 від 11 січня 2021 року, № 8872 від 18 лютого 2021 року, № 8746 від 20 січня 2021 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 (т. 4 а.с. 35-39).

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу № 11/01-21 від 11 січня 2021 року не вбачається, що борг у сумі 650 691,00 грн, відступлений ТОВ «Аджіо» (як первісним кредитором) ТОВ «БАСКЕТ ГРУПП» (як новому кредитору), сформований станом на дату укладення договору (11.01.2021) саме за актом приймання-передачі юридичних послуг від 30 жовтня 2020 року на суму 180 162,00 грн (у тому числі ПДВ 30 027,00 грн), актом приймання-передачі від 30 жовтня 2020 року на суму 301 629,00 грн (у тому числі ПДВ 50271,50 грн), актом приймання-передачі від 30 жовтня 2020 року на суму 168 900,00 грн (у тому числі ПДВ 28 150,00 грн).

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Асканія Центр Плюс» укладено:

1) договір на оптимізацію і просування сайту № 26 від 06.05.2020 з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень; в подальшому складено акт приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 210 000,00 грн (у тому числі ПДВ 35 000,00 грн) (т. 4 а.с. 123-127);

2) договір на оптимізацію і просування сайту № 26/1 від 06 травня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень, в подальшому складено акт приймання-передачі від 26 серпня 2020 року на суму наданих послуг 162 879,00 грн (у тому числі ПДВ 27 146,50 грн) (т. 4 а.с. 128-134);

3) договір на оптимізацію і просування сайту № 35/1 від 06 травня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень, в подальшому складено акт приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 120 369,00 грн (у тому числі ПДВ 20 061,50 грн) (т. 4 а.с. 115-120);

4) договір на оптимізацію і просування сайту № 28 від 06 травня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень, в подальшому складено акт приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 42 690,00 грн (у тому числі ПДВ 7115,00 грн) (т. 4 а.с. 135-140);

5) договір на оптимізацію і просування сайту № 33 від 06 травня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень, в подальшому складено акт приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 46 980,00 грн (у тому числі ПДВ 7 830,00 грн) (т. 4 а.с. 141-146);

6) договір на оптимізацію і просування сайту № 35 від 06 травня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень, подальшому складено акт приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 168 102,00 грн (у тому числі ПДВ 28 017,00 грн) (т. 4 а.с. 155-158).

7) договір про надання рекламних послуг № 68 від 06 травня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком послуг щодо виготовлення макету та розповсюдження рекламної продукції, в подальшому складено акт приймання - передачі робіт від 05.08.2020 на суму виконаних робіт 188 670,00 грн (у тому числі ПДВ 31 445,00 грн) (т. 4 а.с. 147-150а);

8) договір про надання рекламних послу № 68/1 від 06 травня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком послуг щодо виготовлення макету та розповсюдження рекламної продукції, в подальшому складено акт приймання-передачі робіт від 26.08.2020 на суму виконаних робіт 163 254,00 грн (у тому числі ПДВ 27 209,00 грн) (т. 4 а.с. 150б-153);

9) договір про надання юридичних послуг № 56 від 06 травня 2020 року, в подальшому складено акт приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму виконаних робіт 119 544,00 грн (у тому числі ПДВ 19 924,00 грн) (т. 4 а.с. 159-162);

10) договір про надання юридичних послуг № 56/1 від 06 травня 2020 року, в подальшому складено акт приймання - передачі від 26 серпня 2020 року на суму виконаних робіт 156 987,00 грн (у тому числі ПДВ 26 164,50 грн) (т. 4 а.с. 163-166).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, аналізуючи зміст вище перелічених договорів відзначив, що договорами на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайтів замовника, ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цих договорів. Крім того, жодний з актів приймання-передачі до договорів на оптимізацію і просування сайту також не містять зазначеної інформації.

Суд апеляційної інстанції установив, що договори про надання рекламних послуг з додатками та актами приймання-передачі робіт є ідентичними за своїм змістом. При цьому ні договори про надання рекламних послуг, ні додатки, ні акти приймання-передачі робіт не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Асканія Центр Плюс» як виконавцем згідно з умовами договорів.

Разом з тим, як убачається з додатків до відповідних договорів, передбачалось погодження сторонами дизайну макету та переліку рекламних матеріалів, що підлягали розповсюдженню. Однак доказів погодження таких матеріалів сторонами, а також підтвердження їх фактичного виготовлення та розміщення позивачем до матеріалів справи не надано.

Суд апеляційної інстанції аналізуючи договори про надання юридичних послуг, укладених між позивачем та ТОВ «Асканія Центр Плюс», а також відповідних акти приймання-передачі робіт до них встановив, що вони є ідентичними за своїм змістом та містять лише загальне формулювання щодо надання послуг. Сторони погодили, що предметом договору є надання таких послуг: регулярні усні та письмові консультації з юридичних питань поточної діяльності замовника, в тому числі щодо правової експертизи договорів, складання організаційно-розпорядчих документів.

Разом з тим, судом другої інстанції встановлено, що до матеріалів справи не долучено жодного переліку договорів, щодо яких нібито проводилася правова консультація, в тому числі щодо правової експертизи, не надано жодного організаційно-розпорядчого документа чи копій письмових консультації, підготовлених виконавцем. Отже, акти приймання-передачі робіт не підтверджені жодними первинними документами, що дозволяє дійти висновку про відсутність належного доказового підтвердження фактичного надання юридичних послуг.

На підтвердження факту здійснення оплати за договорами, укладеними між позивачем та ТОВ «Асканія Центр Плюс», позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, договір про відступлення права вимоги боргу № 23/12-2020 від 23 грудня 2020 року, платіжні доручення № 8781 від 29 січня 2021 року, № 8616 від 23 грудня 2020 року (т. 4 а.с. 30-34).

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу № 23/12-2020 від 23 грудня 2020 року не вбачається, що борг у сумі 1 248 425,00 грн, відступлений ТОВ «Асканія Центр Плюс» (як первісним кредитором) ТОВ «БАСКЕТ ГРУПП» (як новому кредитору), сформований станом на дату укладення договору (23.12.2020) саме за актом приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 210 000,00 грн (у тому числі ПДВ 35 000,00 грн), актом приймання-передачі від 26 серпня 2020 року на суму наданих послуг 162 879,00 грн (у тому числі ПДВ 27 146,50 грн), актом приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 120 369,00 грн (у тому числі ПДВ 20 061,50 грн), актом приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 42 690,00 грн (у тому числі ПДВ 7 115,00 грн), актом приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 46 980,00 грн (у тому числі ПДВ 7 830,00 грн), акт приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму наданих послуг 168 102,00 грн (у тому числі ПДВ 28 017,00 грн), актом приймання - передачі робіт від 05 серпня 2020 року на суму виконаних робіт 188 670,00 грн (у тому числі ПДВ 31 445,00 грн), актом приймання-передачі робіт від 26 серпня 2020 року на суму виконаних робіт 163 254,00 грн (у тому числі ПДВ 27 209,00 грн), актом приймання-передачі від 05 серпня 2020 року на суму виконаних робіт 119 544,00 грн (у тому числі ПДВ 19 924,00 грн), актом приймання-передачі від 26 серпня 2020 року на суму виконаних робіт 156 987,00 грн (у тому числі ПДВ 26 164,50 грн).

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Новація Ком» укладено:

1) договір на оптимізацію і просування сайту № 28/2 від 08 жовтня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень, в подальшому складено акт приймання-передачі від 18 листопада 2020 року на суму виконаних робіт 326 826,00 грн (у тому числі ПДВ 54 471,00 грн) (т. 4 а.с. 184-189);

2) договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком послуг щодо виготовлення макету та розповсюдження рекламної продукції, в подальшому складено акт приймання - передачі від 18 листопада 2020 року на суму виконаних робіт 416 928,00 грн (у тому числі ПДВ 69 488,00 грн) (т. 4 а.с. 190-194);

3) договір про надання юридичних послуг № 66/2 від 05 жовтня 2020 року, в подальшому складено акт приймання-передачі від 18 листопада 2020 року на суму наданих послуг 289 626,00 грн (у тому числі ПДВ 48271,00 грн) (т. 4 а.с. 180-184).

Суд апеляційної інстанції дослідивши надані первинні документи вказав, що договором на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайту ТОВ «ТСК» www.uacompany.in.ua, ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цього договору. Акт приймання-передачі до договору на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містить.

Договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року, як додаток до нього, не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Новація Ком» як виконавцем за вказаним договором. Акт приймання-передачі від 18 листопада 2020 року також не містить зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів.

За змістом акта приймання-передачі від 18 листопада 2020 року ТОВ «Новація Ком» виконані роботи (надані послуги) з виготовлення рекламного макету та розповсюдження рекламних матеріалів, проте додатком до цього договору дизайн-макету, переліку рекламних матеріалів, що мають бути розповсюджені, сторонами договору погоджено не було, відповідних доказів позивачем до матеріалів справи не надано.

Посилання позивача на те, що за договором про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року ТОВ «Новація Ком» розроблено буклет щодо автомобіля вантажного HYUNDAI, суд апеляційної інстанції правильно відхилив, оскільки примірник буклету, наданий позивачем, не підтверджує надання ТОВ «Новація Ком» послуг саме з розробки буклету.

Зауважень щодо оплати ТОВ «ТСК» наданих послуг та виконаних робіт ТОВ «Новація Ком» в акті перевірки контролюючим органом не наведено.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Віана Рітейл» укладено:

1) договір на оптимізацію і просування сайту www.hidromek.pro № 98/1 від 18 жовтня 2020 року з додатком № 1 з переліком ключових слів і словосполучень, в подальшому складено акт здачі-прийому робіт від 23 грудня 2020 року на суму виконаних робіт 360 900,00 грн (у тому числі ПДВ 60 150,00 грн) (т. 4 а.с. 216-221);

2) договір на оптимізацію і просування сайту www.hidromek.pro № 36/1 від 01 жовтня 2020 року з додатком № 1 з переліком ключових слів і словосполучень, в подальшому складено акт здачі-прийому робіт від 16 грудня 2020 року на суму виконаних робіт 366 726,00 грн (у тому числі ПДВ 61 121,00 грн) (т. 4 а.с. 222-225б);

3) договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28/2 від 08 жовтня 2020 року з додатком № 1 від 08 жовтня 2020 року з переліком ключових слів і словосполучень, в подальшому складено акт здачі-прийому робіт від 16 грудня 2020 року на суму виконаних робіт 130 629,00 грн (у тому числі ПДВ 21 771,50 грн) (т. 4 а.с. 225в-225б);

4) договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 108/1 від 10 грудня 2020 року з додатком № 1 від 10 грудня 2020 року з переліком ключових слів і словосполучень, в подальшому складено акт здачі-прийому робіт від 23 грудня 2020 року на суму виконаних робіт 606 000,00 грн (у тому числі ПДВ 101000,00 грн) (т. 4 а.с. 235а-238а);

5) договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з додатком № 1 від 01 жовтня 2020 року, в подальшому складено та підписано акт здачі-прийому робіт від 16 грудня 2020 року на суму виконаних робіт 289 326,00 грн (у тому числі ПДВ 48 221,00 грн) (т. 4 а.с. 238б-240б);

6) договір про надання рекламних послуг № 188 від 01 грудня 2020 року з додатком № 1 від 01 грудня 2020 року, в подальшому складено та підписано акт здачі-прийому робіт від 16 грудня 2020 року на суму виконаних робіт 630 000,00 грн (у тому числі ПДВ 105 000,50 грн) (т. 4 а.с. 230а-231);

7) договір про надання юридичних послуг № 66/2 від 05 жовтня 2020 року, в подальшому складено акт прийому-здачі виконаних робіт від 16 грудня 2020 року на суму виконаних робіт 189 726,00 грн (у тому числі ПДВ 31621,00 грн) (т. 4 а.с. 240в-243). За змістом пункту 1.1. вказаного договору ТОВ «Віана Рітейл» (як виконавець) зобов`язалося надати ТОВ «ТСК» (як замовнику) юридичні послуги;

8) договір про надання юридичних послуг № 128 від 03 грудня 2020 року, в подальшому акт прийому-здачі виконаних робіт за грудень 2020 року складено 24 грудня 2020 року на суму виконаних робіт 390 000,00 грн (у тому числі ПДВ 65 000,00 грн) (т. 4 а.с. 230а-235). За змістом пункту 1.1. вказаного договору ТОВ «Віана Рітейл» (як виконавець) зобов`язалося надати ТОВ «ТСК» (як замовнику) юридичні послуги;

9) договір купівлі-продажу обладнання № 28/12 від 28 жовтня 2020 року, за умовами якого ТОВ «Віана Рітейл» (як продавець) продає «Діагностичний пристрій GM OBD», а ТОВ «ТСК» (як покупець) приймає у власність та оплачує 657 000,00 грн (у тому числі ПДВ 109 500,00 грн), приймання-передача товару відбувається на складі продавця, транспортні витрати з вивезення товару покупець несе самостійно; сторонами підписано акт приймання-передачі від 28 грудня 2020 року, складено видаткову накладну № 16 від 28 жовтня 2020 року.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що договорами на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайтів замовника, ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цих договорів. Акти приймання-передачі до договорів на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містять.

При цьому вартість робіт за договором на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 108/1 від 10 грудня 2020 року за період з дати укладення договору (10.12.2020) до дати підписання сторонами акта здачі-прийому робіт (23.12.2020), тобто за 13 днів, склала 606 000,00 грн.

Разом з тим, договори про надання рекламних послуг, як додатки до них, не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Віана Рітейл» як виконавцем за вказаним договором. Акти приймання-передачі до договорів про надання рекламних послуг також не містять зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів.

За змісту актів приймання-передачі до договорів про надання рекламних послуг вбачається, що ТОВ «Віана Рітейл» виконані роботи (надані послуги) з виготовлення рекламного макету та розповсюдження рекламних матеріалів. Водночас, доказів погодження сторонами із затвердженням дизайн-макету, переліку рекламних матеріалів, що підлягали розповсюдженню, матеріали справи не містять. Належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного погодження таких матеріалів чи їх розповсюдження позивачем суду не надано.

За змістом пункту 1.1. договорів про надання юридичних послуг № 66/2 від 05 жовтня 2020 року, № 128 від 03 грудня 2020 року ТОВ «Віана Рітейл» (як виконавець) зобов`язалося надати ТОВ «ТСК» (як замовнику) юридичні послуги.

З актів приймання-передачі юридичних послуг до таких договорів убачається, що сторони погодили надання таких послуг: регулярні усні та письмові консультації з юридичних питань поточної діяльності замовника, в тому числі щодо правової експертизи договорів, складання організаційно-розпорядчих документів. Однак, переліку договорів та організаційно-розпорядчих документів не наведено, копій письмових консультації, наданих виконавцем, до актів від 16 грудня 2020 року, 24 грудня 2020 року не надано.

На підтвердження здійснення ТОВ «ТСК» оплати наданих послуг, виконаних робіт та придбаних товарів ТОВ «Віана Рітейл» за вказаними договорами позивачем належних доказів як під час перевірки, так і під час судового розгляду не надано.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Найтлонг» укладено:

1) договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 1 від 02 листопада 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень, в подальшому складено акт приймання-передачі від 05 листопада 2020 року на суму виконаних робіт 190 326,00 грн (у тому числі ПДВ 31 721,00 грн) (т. 4 а.с. 200-202);

2) договір про надання рекламних послуг № 3 від 02 листопада 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком послуг щодо виготовлення макету та розповсюдження рекламної продукції, в подальшому складено акт приймання - передачі від 05 листопада 2020 року на суму виконаних робіт 396 996,00 грн (у тому числі ПДВ 66 166,00 грн) (т. 4 а.с. 195-199);

3) договір про надання юридичних послуг № 2 від 30 жовтня 2020 року, в подальшому складено акт приймання-передачі від 05 листопада 2020 року на суму виконаних робіт 269 826,00 грн (у тому числі ПДВ 44 971,00 грн) (т. 4 а.с. 203-205а). За змістом пункту 1.1. вказаного договору ТОВ «Найтлонг» (як виконавець) зобов`язалося надати ТОВ «ТСК» (як замовнику) юридичні послуги.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що договором на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайту ТОВ «ТСК» www.uacompany.in.ua, ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цього договору. Акт приймання-передачі до договору на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містить.

При цьому вартість робіт за договором на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 1 від 02 листопада 2020 року за період з дати укладення договору (02.11.2020) до дати підписання сторонами акта здачі-прийому робіт (05.11.2020), тобто за 3 дні, склала 190 326,00 грн.

Договір про надання рекламних послуг № 3 від 02 листопада 2020 року, як додаток до нього, не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Найтлонг» як виконавцем за вказаним договором. Акт приймання-передачі від 05 листопада 2020 року також не містить зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів та виготовлення макету протягом трьох днів надання послуг за договором про надання рекламних послуг № 3 від 02 листопада 2020 року.

За змістом акта приймання-передачі від 05 листопада 2020 року ТОВ «Найтлонг» виконані роботи (надані послуги) з виготовлення рекламного макету та розповсюдження рекламних матеріалів, проте додатком до цього договору дизайн-макету, переліку рекламних матеріалів, що мають бути розповсюджені, сторонами договору погоджено не було, відповідних доказів позивачем до матеріалів справи не надано.

Вартість робіт за договором про надання рекламних послуг № 3 від 02 листопада 2020 року за період з дати укладення договору (02.11.2020) до дати підписання сторонами акта здачі-прийому робіт (05.11.2020), тобто за 3 дні, склала 396 996,00 грн.

За змістом п. 1.1. Договору про надання юридичних послуг № 2 від 30 жовтня 2020 року ТОВ «Найтлонг» (як виконавець) зобов`язалося надати ТОВ «ТСК» (як замовнику) юридичні послуги.

Відповідно до вказаного акту від 05 листопада 2020 року приймання-передачі юридичних послуг вбачається, що сторони погодили надання таких послуг: регулярні усні та письмові консультації з юридичних питань поточної діяльності замовника, в тому числі щодо правової експертизи договорів, складання організаційно-розпорядчих документів.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, до акта перевірки не надано документів, які б підтверджували фактичне виконання зазначених у ньому послуг: не надано переліку договорів та організаційно-розпорядчих документів не наведено, копій письмових консультації, наданих виконавцем та які підтверджували надання юридичних послуг.

На підтвердження оплати за вказаними договорами позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, договір про відступлення права вимоги боргу № 26/04-2021 від 26 квітня 2021 року, платіжні доручення № 9234 від 06 травня 2021 року, № 92199 від 26 квітня 2021 року (т. 4 а.с. 6-10).

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу № 26/04-2021 від 26 квітня 2021 року не вбачається, що борг у сумі 857 148,00 грн, відступлений ТОВ «Найтлонг» (як первісним кредитором) ТОВ «Денком» (як новому кредитору), сформований станом на дату укладення договору (26.04.2021) саме за актом приймання-передачі від 05 листопада 2020 року на суму виконаних робіт 190 326,00 грн (у тому числі ПДВ 31 721,00 грн), актом приймання - передачі від 05 листопада 2020 року на суму виконаних робіт 396 996,00 грн (у тому числі ПДВ 66 166,00 грн), актом приймання-передачі від 05 листопада 2020 року на суму виконаних робіт 269 826,00 грн (у тому числі ПДВ 44 971,00 грн).

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Вел-Фарго» укладено:

1) договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 26/3 від 06 жовтня 2020 року з додатком № 1 до договору з переліком ключових словосполучень, в подальшому складено акт приймання-передачі від 15 жовтня 2020 року на суму виконаних робіт 300 120,00 грн (у тому числі ПДВ 50 020,00 грн) (т. 4 а.с. 210, 211);

2) договір надання рекламних послуг № 68/3 від 06 жовтня 2020 року, в подальшому складено акт приймання-передачі від 15 жовтня 2020 року на суму виконаних робіт 187 968,00 грн (у тому числі ПДВ 31 328,00 грн) (т. 4 а.с. 205б-209);

3) договір про надання юридичних послуг № 56/3 від 06 жовтня 2020 року, в подальшому складено акт приймання-передачі юридичних послуг за жовтень 2020 року від 15 жовтня 2020 року на суму виконаних робіт 150 162,00 грн (у тому числі ПДВ 25 027,00 грн) (т. 4 а.с. 212-215).

Судом апеляційної інстанції зазначено, що договором на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайту ТОВ «ТСК» www.uacompany.in.ua, ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п.2.3.2 п. 2.2 цього договору. Акт приймання-передачі до договору на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містить.

Договір про надання рекламних послуг № 68/3 від 06 жовтня 2020 року, як додаток до нього, не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Вел-Фарго» як виконавцем за вказаним договором. Акт приймання-передачі від 15 листопада 2020 року також не містить зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів.

За змістом акта приймання-передачі від 15 листопада 2020 року ТОВ «Вел-Фарго» виконані роботи (надані послуги) з виготовлення рекламного макету та розповсюдження рекламних матеріалів, проте додатком до цього договору дизайн-макету, переліку рекламних матеріалів, що мають бути розповсюджені, сторонами договору погоджено не було, відповідних доказів позивачем до матеріалів справи не надано.

На підтвердження оплати за вказаними договорами позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, договір про відступлення права вимоги боргу №ДПД 31/03-21 від 31 березня 2021 року, платіжне доручення № 9043 від 31 березня 2021 року (т. 4 а.с. 2-11).

Проте зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу №ДПД 31/03-21 від 31 березня 2021 року не вбачається, що борг у сумі 638 250,00 грн, відступлений ТОВ «Вел-Фарго» (як первісним кредитором) ТОВ «БАСКЕТ ГРУПП» (як новому кредитору), сформований станом на дату укладення договору (31.03.2021) саме за актом приймання-передачі від 15.10.2020 на суму виконаних робіт 300 120,00 грн (у тому числі ПДВ 50 020,00 грн), актом приймання-передачі від 15.10.2020 на суму виконаних робіт 187 968,00 грн (у тому числі ПДВ 31 328,00 грн), актом приймання-передачі юридичних послуг за жовтень 2020 року від 15 жовтня 2020 року на суму виконаних робіт 150 162,00 грн (у тому числі ПДВ 25 027,00 грн).

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Карнелия НЖФ» укладено:

1) договори № 18, № 26, № 39, № 68, № 76 від 02 серпня 2019 року на оптимізацію та просування сайтів ТОВ «ТСК», до яких складено додатки з переліком ключових словосполучень, а також акти здачі-приймання робіт від 02 серпня 2019 року на суму 39651,00 грн (у тому числі ПДВ 6608,50 грн), на суму 66102,00 грн (у тому числі ПДВ 11017,00 грн), на суму 39981,00 грн (у тому числі ПДВ 6 663,50 грн), 38268,00 грн (у тому числі ПДВ 6 378,00 грн), 68106,00 грн (у тому числі ПДВ 11 351,00 грн) (т. 5 а.с. 8-37);

2) договір поставки № 0107 від 01 липня 2019 року, за яким ТОВ «ТСК» придбало запчастини в кількості 23 найменування за видатковою накладною № 18 від 01 серпня 2019 року на загальну суму 159454,93 грн (у тому числі ПДВ 26575,82 грн) (т. 5 а.с. 5-7). За договором поставки склад продавця, за договором купівлі-продажу обладнання № 21 від 02 серпня 2019 року місце поставки м. Харків. Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт перевезення запчастин та обладнання, ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано. При цьому за відомостями, наявними у контролюючого органу, податкова адреса ТОВ «Карнелия НЖФ» - м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 50; попереднє місце реєстрації Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, буд 69.

2) договір купівлі-продажу обладнання № 21 від 02 серпня 2019 року, за яким ТОВ «ТСК» придбало токарний верстат, в подальшому складено акт приймання-передачі від 02 серпня 2019 року та видаткову накладну № 03-1227 від 02 серпня 2019 року на суму 398 868,00 (у тому числі ПДВ 66478,00 грн) (т. 5 а.с. 1-4).

Судом апеляційної інстанції зазначено, що договорами на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайтів ТОВ «ТСК», ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цих договорів. Акти приймання-передачі до договорів на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містять.

За договором поставки № 0107 від 01 липня 2019 року склад продавця, за договором купівлі-продажу обладнання № 21 від 02 серпня 2019 року місце поставки м. Харків. Проте товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт перевезення запчастин та обладнання, ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

При цьому із акта перевірки (т. 1 а.с. 94) убачається, що за відомостями, наявними у контролюючого органу, податкова адреса ТОВ «Карнелия НЖФ» - м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 50; попереднє місце реєстрації Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, буд 69.

На підтвердження оплати за договорами позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, договір про відступлення права вимоги боргу № 02/12-2020 від 02 грудня 2020 року, платіжні доручення № 8694 від 11 січня 2021 року, № 8565 від 16 грудня 2020 року (т. 4 а.с. 61-68).

Проте зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу № 02/12-2020 від 02 грудня 2020 року не вбачається, яка сума боргу відступлена ТОВ «Карнелия НЖФ» (як первісним кредитором) ТОВ «БАСКЕТ ГРУПП» (як новому кредитору) за договорами, укладеними між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Карнелия НЖФ».

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «ФПГ Миранда» укладено: договори на оптимізацію та просування сайтів № 210518, № 210519 від 02 травня 2018 року, до яких складено додатки з переліком ключових словосполучень, а також акти здачі-приймання робіт від 21 травня 2018 року на суму 36 153,00 грн (у тому числі ПДВ 6 025,50 грн), на суму 30 567,00 грн (у тому числі ПДВ 5 094,50 грн) (т. 5 а.с. 38-49).

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що договорами на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайтів ТОВ «ТСК», ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цих договорів. Акти приймання-передачі до договорів на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містять.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Несон» укладено:

1) договори на оптимізацію та просування сайтів № 2009/2018, № 2009/2018/1, № 2009/2018/2 від 03 вересня 2018 року з додатками № 1 з переліком ключових словосполучень, в подальшому акти здачі-приймання робіт від 20 вересня 2018 року на суму 33 609,00 грн (у тому числі ПДВ 5 601,50 грн), на суму 26907,00 грн (у тому числі ПДВ 4 484,50 грн), на суму 39 981,00 грн (у тому числі ПДВ 6 663,50 грн), 30 156,00 грн (у тому числі ПДВ 5 026,00 грн) (т. 5 а.с. 50-67);

2) договір підряду № 06/5 від 01 жовтня 2018 року, за умовами якого ТОВ «Несон» (як підрядник) взяло на себе зобов`язання з реконструкції приміщення під ремонт автомобілів в м. Харків по вул. Академіка Павлова, 44, а ТОВ «ТСК» оплатити вартість робіт у сумі 356 970,00 грн (у тому числі ПДВ 59 495,00 грн). Відповідно до акта № 8 від 08 листопада 2018 року замовником виконано оздоблювальні роботи (8 пунктів), електропостачання (9 пунктів), 08 листопада 2018 року складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та видатки, відомість ресурсів, розрахунок № 1-2 загальновиробничих видатків до акта № 8 за листопад 2018 року (т. 5 а.с. 68-77);

3) договір підряду № 05/3 від 01 жовтня 2018 року, за умовами якого ТОВ «Несон» (як підрядник), взяло на себе зобов`язання виконати роботи із заміни та реконструкції промислових воріт у м. Харків по вул. Академіка Павлова, 44, а ТОВ «ТСК» оплатити вартість робіт у сумі 121 638,00 грн (у тому числі ПДВ 20273,00 грн). До договору 08 листопада 2018 року складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та видатки, відомість ресурсів, розрахунок № 1-2 загальновиробничих видатків до акта № 7 за листопад 2018 року (т. 5 а.с. 78).

Водночас, судом апеляційної інстанції при дослідженні вказаних договорів встановлено, що договорами на оптимізацію і просування сайту ТОВ «ТСК» та ТОВ «Несон» не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайтів ТОВ «ТСК», ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цих договорів. Акти приймання-передачі до договорів на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містять.

На обґрунтування підстав укладення договорів підряду позивачем до суду апеляційної інстанції надано договори суборенди № СО01-07-2018 від 01 липня 2018 року та № СО01-02-2019 від 01 лютого 2019 року, укладені між ТОВ «ПРОМІНВЕСТИЦІЯ» (як орендодавцем) та ТОВ «ТСК» (як суборендарем).

Так, за договором суборенди № СО01-07-2018 від 01 липня 2018 року позивач прийняв у тимчасове платне користування приміщення Літ 3-2 за адресою: вул. Академіка Павлова, б. 44, 1 поверх, у м. Харкові, загальною площею 209,5 кв м. За умовами п. 6.1. зазначеного договору термін оренди складав з 01 липня 2018 року до 31 грудня 2018 року.

Як зазначено вище договори підряду на виконання ремонтних робіт укладено у жовтні, а виконано у листопаді 2018 року. Тобто за 2 місяці до закінчення терміну користування приміщенням Літ 3-2 за адресою: вул. Академіка Павлова, б. 44, 1 поверх, у м. Харкові, загальною площею 209,5 кв м, позивач здійснив ремонт приміщення загальною вартістю 478608,00 грн (356 970,00 грн + 121 638,00 грн).

При цьому за пунктом 6.10. договору суборенди № СО01-07-2018 від 01 липня 2018 року всі невіддільні поліпшення приміщення, зроблені ТОВ «ТСК» (як суборендарем), перейшли у власність власника приміщення, фізичної особи ОСОБА_1 , а за договором суборенди № СО01-02-2019 від 01 лютого 2019 року позивач орендував інше приміщення за цією ж адресою нежитлове приміщення першого поверху у літ «К-2» за адресою: вул. Академіка Павлова, 44 у м. Харкові, загальною площею 37,3 кв м.

На підтвердження оплати за договорами позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, договір відступлення права вимоги боргу № 04/04-1 від 04 квітня 2019 року та платіжне доручення № 5859 від 04 квітня 2019 року (т. 4 а.с. 69-92).

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу № 04/04-1 від 04 квітня 2019 року не вбачається, яка сума боргу, відступлена ТОВ «Несон» (як первісним кредитором) ТОВ «Аксіома Інвест» (як новому кредитору) за договорами, укладеними між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Несон».

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Сармат Інвест» укладено:

1) договір про надання юридичних послуг № 26 від 03 грудня 2018 року, в подальшому складено акт прийому-здачі виконаних робіт від 06 грудня 2018 року за грудень 2018 року на суму 121 503,00 грн, (у тому числі ПДВ 20250,50 грн), згідно з яким виконавець надав замовнику необхідну юридичну допомогу - регулярні усні та письмові консультації з юридичних питань поточної діяльності замовника, в тому числі по правовій експертизі договорів, складання організаційно-розпорядчих документів. У тому числі проведено юридичну експертизу та складання наступних документів: аналіз договорів, укладених між (замовником і контрагентами), організація роботи по профілактиці освіти і поверненню наявної дебіторської заборгованості; вивчена первинна документація за розрахунками з дебіторами, представлення інтересів замовника в державних органах (т. 5 а.с. 161-164).

При цьому переліку договорів, організаційно-розпорядчих документів, первинної документації державних органів, в яких здійснювалося представлення інтересів замовника в державних органах не наведено, копій письмових консультації, наданих виконавцем протягом трьох днів надання послуг за договором про надання юридичних послуг № 26 від 03 грудня 2018 року, до акту від 06 грудня 2018 року не надано.

2) договір надання рекламних послуг № 03/12/2018 від 03 грудня 2018 року з додатком № 1 від 03 грудня 2018 року, в подальшому складено акт прийому-здачі робіт від 06 грудня 2018 року на суму 203586,00 грн (у тому числі ПДВ 33931,00 грн) (т. 5 а.с. 165-169).

За змістом розділу 1 договору про надання рекламних послуг № 03/12/2018 від 03 грудня 2018 року (мовою оригіналу) «заказчик поручает, а исполнитель принимает на себя обязанность по изготовлению и распространению рекламных и (или) рекламно-информационных материалов Заказчика в объеме и на условиях, предусмотренных настоящим договором и приложениях к настоящему договору, являющихся его неотъемлемой частью. Под рекламными и рекламно-информационными материалами для целей договора понимаются рекламные объявления, а также иные текстовые и (или) графические материалы, фотографии и иные иллюстрации, содержащие информацию о лицах, товарах, услугах, идеях и начинаниях, призванных формировать и поддерживать положительный имидж компании Заказчика».

При цьому ні договір про надання рекламних послуг № 03/12/2018 від 03 грудня 2018 року, ні додаток № 1 до Договору від 03 грудня 2018 року не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Сармат Інвест» як виконавцем за вказаним договором. Акт приймання-передачі від 06 грудня 2018 року також не містить зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів.

За змістом вказаного акта приймання-передачі вбачається, що ТОВ «Сармат Інвест» протягом трьох днів з дати укладення договору виконані роботи (надані послуги) з виготовлення рекламного макету та розповсюдження рекламних матеріалів, проте додатком № 1 до Договору від 03 грудня 2018 року дизайн-макету, переліку рекламних матеріалів, що мають бути розповсюджені, сторонами договору погоджено не було, відповідних доказів позивачем до матеріалів справи не надано.

На підтвердження оплати наданих послуг та виконаних робіт за вказаними договорами позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, платіжне доручення № 5562 від 04 січня 2019 року (т. 4 а.с. 11, 12).

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Миксторг» укладено: договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів № 3 від 22 лютого 2019 року, в подальшому - акт надання послуг від 28 лютого 2019 року на загальну суму 101 726,76 грн (у тому числі ПДВ - 16954,46 грн) (т. 4 а.с. 173-179).

На підтвердження оплати за договором надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, платіжне доручення № 5815 від 27 березня 2019 року (т. 4 а.с. 93, 94). При цьому із акта перевірки (т. 1 а.с. 79, 80) убачається, що за відомостями, наявними у контролюючого органу, ТОВ «Миксторг» у періоді, що перевірявся, мало податкову адресу Житомирська область, м. Житомир, м-н Короленка, буд. 6.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Емітент» укладено: договір поставки № 17 від 17 червня 2019 року, за яким предметом поставки визначено запчастини та згідно з пунктом 3.3 Договору перехід права власності на товар, приймання його за кількістю та якістю відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною. Постачання здійснюється у м. Харків, яке є пунктом постачання (п. 3.2., п. 3.4 Договору).

Сторонами оформлено видаткову накладну № 9 від 17 червня 2019 року, згідно з якою поставлено 40 найменувань запчастин на суму 413 786,95 грн (в тому числі ПДВ - 68964,49 грн) (т. 4 а.с. 112-114). На підтвердження оплати позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 та платіжне доручення № 6365 від 29 липня 2019 року. Товарно-транспортної накладної, яка підтверджує факт перевезення товару за договором поставки № 17 від 17 червня 2019 року, ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Євро-Проект» оформлено: на консультаційні послуги з питань керування підприємством оформлено акти наданих послуг № 8 від 16 липня 2018 року, № 9 від 25 липня 2018 року, № 19 від 08 серпня 2018 року та № 24 від 05 вересня 2018 року на загальну суму 21 186,40 грн (у тому числі ПДВ 3531,07 грн) (т. 4 а.с. 168-171).

На підтвердження здійснення оплати надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, платіжні доручення № 5143 від 05 вересня 2018 року, № 5030 від 08 серпня 2018 року, № 4971 від 25 липня 2018 року та № 4949 від 16 липня 2018 року (т. 4 а.с. 63-67).

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Елерон НВП» укладено: договір поставки № 13 від 16 серпня 2018 року, за яким предметом поставки визначено запчастини та згідно з пунктом 3.3 Договору перехід права власності на товар, приймання його за кількістю та якістю відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною. Постачання здійснюється у м. Харків, яке є пунктом постачання (п. 3.2., п. 3.4 Договору).

Сторонами оформлено видаткову накладну № 1604 від 16 серпня 2018 року на суму 90 832,75 грн (в тому числі ПДВ 15 138,79 грн), видаткову накладну № 1605 від 16 серпня 2018 року на суму 107 118,00 грн (в тому числі ПДВ 17 853,00 грн) (т. 5 а.с. 170-173).

На підтвердження оплати позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, договір про відступлення права вимоги боргу № 19/18/19 від 19 серпня 2019 року та платіжне доручення № 6326 від 19 серпня 2019 року (т. 4 а.с. 97-98а). Проте зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу № 19/18/19 від 19 серпня 2019 року не вбачається, що борг у сумі 197 950,57 грн, відступлений ТОВ «Елерон НВП» (як первісним кредитором) ТОВ «Аксіома Інвест» (як новому кредитору), сформований саме за видатковими накладними № 1604 від 16 серпня 2018 року, № 1605 від 16 серпня 2018 року.

Товарно-транспортної накладної, яка підтверджує факт перевезення товару за договором поставки № 13 від 16 серпня 2018 року, ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Табас Лекс» укладено:

1) договір поставки № 27/09 від 27 вересня 2019 року, за яким ТОВ «ТСК» придбало запчастини, в подальшому видаткову накладну № 6 від 01 жовтня 2019 року на суму 141 936,52 грн (у тому числі ПДВ 23 656,09 грн) (т. 5 а.с. 178-180);

2) договір купівлі-продажу обладнання № 07 від 02 жовтня 2019 року, за яким ТОВ «ТСК» придбало обладнання - стенд універсальний для тестування та вимірювання common rail дизельних систем, в подальшому - акт приймання-передачі від 09 жовтня 2019 року та видаткову накладну № 4 від 09 жовтня 2019 року на суму 1 215 000,00 грн (у тому числі ПДВ 202 500,00 грн) (т. 5 а.с. 174-177);

3) договір купівлі-продажу обладнання № 10 від 02 жовтня 2019 року, за яким ТОВ «ТСК» придбано обладнання - «Стенд розвалу-сходження для вантажних автомобілів та автобусів», в подальшому - акт приймання-передачі та видаткову накладну № 11 від 16 жовтня 2019 року на суму 906 000,00 грн (у тому числі ПДВ 151 000,00 грн) (т. 5 а.с. 181-184).

За умовами пункту 3.3 Договорів перехід права власності на товар, приймання його за кількістю та якістю відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною. Постачання здійснюється у м. Харків, яке є пунктом постачання (п. 3.2., п. 3.4 Договорів).

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт перевезення товару за договорами, укладеними з ТОВ «Табас Лекс», ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано. Також, позивачем ні до перевірки, ні до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження оплати товарів, придбаних за вказаними договорами.

При цьому за інформацією з останнього розділу договорів місцезнаходженням ТОВ «Табас Лекс» є Київська область, м. Ірпінь, вул. Григорія Сковороди, буд. 11.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Експерт Авто Плюс» (у подальшому ТОВ «Аполон Івент») здійснювалися господарські взаємовідносини на підставі видаткової накладної № 3 від 03 грудня 2020 року на товар (коробку передач) на суму 42 000,00 грн (у тому числі ПДВ 7 000,00 грн) (т. 4 а.с. 171).

Позивачем до матеріалів справи надано довіреність № 86 від 27 грудня 2019 року на отримання товару від ТОВ «Експерт Авто Плюс», оформлену на представника ТОВ «ТСК» - менеджера з постачання Шепелєва Є. В. (т. 4 а.с. 172).

За інформацією з видаткової накладної № 3 від 03 грудня 2020 року місцезнаходженням ТОВ «Експерт Авто Плюс» зазначено м. Київ, вул. Качалова, буд. 3. При цьому товарно-транспортної накладної, яка підтверджує факт перевезення товару від ТОВ «Експерт Авто Плюс» ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Байкал ВПК» укладено:

1) договір про надання юридичних послу № 8 від 03 січня 2020 року, на виконання якого складено акт прийому-здачі виконаних робіт від 17 лютого 2020 року за лютий 2020 року на суму 162 288,00 грн (у тому числі ПДВ 27 048,00 грн) (т. 6 а.с. 1-4);

2) договір про надання юридичних послуг № 26/1 від 01 листопада 2019 року, на виконання якого складено акт прийому-здачі виконаних робіт від 26 грудня 2019 року за грудень 2019 року на суму 202 380,00 грн (у тому числі ПДВ 33730,00 грн) (т. 6 а.с. 5-8);

3) договір про надання юридичних послуг № 26 від 01 листопада 2019 року, на виконання якого складено 06 грудня 2019 року акт прийому-здачі виконаних робіт за грудень 2019 року на суму 269 190,00 грн (у тому числі ПДВ 44 865,00 грн) (т. 6 а.с. 9-12);

4) договір надання рекламних послуг № 57 від 08 листопада 2019 року з додатком № 1, де перелічено найменування послуг (виготовлення макета та розповсюдження рекламного матеріалу на території України), в подальшому - складено акт здачі-приймання робіт від 18 листопада 2019 року на суму 60 126,00 грн (у тому числі ПДВ 10 021,00 грн) (т. 6 а.с. 17-21);

5) договір на оптимізацію та просування сайту № 99 від 08 листопада 2019 року з додатком № 1 «Перелік ключових словосполучень», в подальшому складено акт здачі-прийму робіт від 8 листопада 2019 року на суму 36 567,00 грн (у тому числі ПДВ 6 094,50 грн) (т. 6 а.с. 27-32);

6) договір на оптимізацію та просування сайту № 98 від 08 листопада 2019 року з додатком № 1 «Перелік ключових словосполучень», в подальшому складено акт здачі-прийму робіт від 18 листопада 2019 року на суму 39 108,00 грн (у тому числі ПДВ 6518,00 грн) (т. 6 а.с. 51-56);

7) договір на оптимізацію та просування сайту № 98/2 від 08 листопада 2019 року з додатком № 1 «Перелік ключових словосполучень», в подальшому складено акт здачі-прийму робіт від 26 грудня 2019 року на суму 39 108,00 грн (у тому числі ПДВ 6 518,00 грн) (т. 6 а.с. 39-44);

8) договір поставки № 01/1119 від 01 листопада 2019 року, відповідно до якого оформлено видаткову накладну № 11 (на 9 найменувань товару), видаткову накладну № 10 від 01 листопада 2019 року (на 14 найменувань товару), видаткову накладну № 18 від 18 листопада 2019 року (на 23 найменування товару), видаткову накладну № 16 від 02 грудня 2019 року (на 43 найменування товару), видаткову накладну № 7 від 16 грудня 2019 року (на 43 найменування товару), видаткову накладну № 8 від 16 грудня 2019 року (на 42 найменування товару) (т. 6 а.с. 69-76). За умовами пункту 3.3 договорів поставки перехід права власності на товар, приймання його за кількістю та якістю відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною. Постачання здійснюється у м. Харків, яке є пунктом постачання (п. 3.2., п. 3.4 Договорів);

9) договір купівлі-продажу обладнання № 025 від 06 листопада 2019 року, відповідно до якого складено акт приймання-передачі діагностичного пристрою F-MAX від 06 листопада 2019 року та видаткову накладну № 7 від 06 листопада 2019 року (т. 6 а.с. 77-80). За умовами пункту 4.2. договору купівлі-продажу обладнання № 025 від 06 листопада 2019 року приймання-передача обладнання відбувається на складі продавця (ТОВ «Байкал ВПК»), транспортні витрати покупець (ТОВ «ТСК») несе самостійно;

10) договір поставки № 27/01 від 27 січня 2020 року, відповідно до якого складено видаткову накладну № 7 від 03 лютого 2020 року на 38 найменувань товару (т. 6 а.с. 66-68).

Суд апеляційної інстанції досліджуючи вказані договори зазначив, що договорами на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайтів ТОВ «ТСК», ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цих договорів. Акти приймання-передачі до договорів на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містять.

За змістом розділу 1 договору про надання рекламних послуг № 57 від 08 листопада 2019 року (мовою оригіналу) «заказчик поручает, а исполнитель принимает на себя обязанность по изготовлению и распространению рекламных и (или) рекламно-информационных материалов Заказчика в объеме и на условиях, предусмотренных настоящим Договором и Приложениях к настоящему договору, являющихся его неотъемлемой частью. Под рекламными и рекламно-информационными материалами для целей договора понимаются рекламные объявления, а также иные текстовые и (или) графические материалы, фотографии и иные иллюстрации, содержащие информацию о лицах, товарах, услугах, идеях и начинаниях, призванных формировать и поддерживать положительный имидж компании Заказчика».

При цьому ні договір про надання рекламних послуг № 57 від 08 листопада 2019 року, ні додаток № 1 до Договору від 08 листопада 2019 року не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Байкал ВПК» як виконавцем за вказаним договором. Акт приймання-передачі від 18 листопада 2019 року також не містить зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів.

Згідно з умовами договорів про надання юридичних послуг ТОВ «Байкал ВПК» (як виконавець) надало ТОВ «ТСК» (як замовнику) необхідну юридичну допомогу - регулярні усні та письмові консультації з юридичних питань поточної діяльності замовника, в тому числі по правовій експертизі договорів, складання організаційно-розпорядчих документів. У том числі проведено юридичну експертизу та складання наступних документів: аналіз договорів, укладених між (замовником і контрагентами), організація роботи по профілактиці освіти і поверненню наявної дебіторської заборгованості; вивчена первинна документація за розрахунками з дебіторами, представлено інтереси замовника в державних органах.

Водночас, переліку договорів, організаційно-розпорядчих документів, первинної документації, державних органів, в яких здійснювалося представлення інтересів замовника в державних органах, не наведено, копій письмових консультації, наданих виконавцем, до актів від 17 лютого 2020 року, від 26 грудня 2019 року, від 06 грудня 2019 року не надано.

За умовами пункту 3.3 договорів поставки перехід права власності на товар, приймання його за кількістю та якістю відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною. Постачання здійснюється у м. Харків, яке є пунктом постачання (п. 3.2., п. 3.4 Договорів).

За умовами пункту 4.2. договору купівлі-продажу обладнання № 025 від 06 листопада 2019 року приймання-передача обладнання відбувається на складі продавця (ТОВ «Байкал ВПК»), транспортні витрати покупець (ТОВ «ТСК») несе самостійно.

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт перевезення товару, придбаного ТОВ «ТСК» за договорами, укладеними з ТОВ «Байкал ВПК», ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

На підтвердження здійснення оплати за вказаними договорами позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, договір про відступлення права вимоги боргу № 02/11-1 від 02 квітня 2020 року, платіжні доручення № 8369 від 02 листопада 2020 року, № 8374 від 04 листопада 2020 року, № 8448 від 13 листопада 2020 року, № 8421 від 11 листопада 2020 року, договір про відступлення права вимоги боргу № 28/08-1 від 28 серпня 2020 року, платіжні доручення № 8005 від 28 серпня 2020 року, № 8261 від 12 жовтня 2020 року, № 8107 від 16 вересня 2020 року, № 8183 від 28 вересня 2020 року, № 6743 від 09 грудня 2019 року (т. 4 а.с. 16-29).

Проте зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу № 28/08-1 від 28 серпня 2020 року не вбачається, яка сума боргу відступлена ТОВ «Байкал ВПК» (як первісним кредитором) ТОВ «БАСКЕТ ГРУПП» (як новому кредитору) за договорами, укладеними між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Байкал ВПК».

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Диола НВК» укладено:

1) договір на оптимізацію та просування сайту № 6 від 03січня 2020 року з додатком № 1 «Перелік ключових словосполучень» та актом здачі-приймання робіт від 06 лютого 2020 року на суму 188 268,00 грн (у тому числі ПДВ 31 378,00 грн) (т. 6 а.с. 84-89);

2) договір на оптимізацію та просування сайту № 8 від 03 січня 2020 року з додатком № 1 «Перелік ключових словосполучень» та актом здачі-приймання робіт від 06 лютого 2020 року на суму 42 690,00 грн (у тому числі ПДВ 7 115,00 грн) (т. 6 а.с. 90-95);

3) договір на оптимізацію та просування сайту № 10 від 03 січня 2020 року з додатком № 1 «Перелік ключових словосполучень» та актом здачі-приймання робіт від 06 лютого 2020 року на суму 46 980,00 грн (у тому числі ПДВ 7 830,00 грн) (т. 6 а.с. 96-101);

4) договір про надання рекламних послуг № 15 від 03.01.2020 з додатком № 1 (про виготовлення макета та розповсюдження рекламного матеріалу на території України), а також актом здачі-приймання робіт від 06 лютого 2020 року на суму 168 900,00 грн (у тому числі ПДВ 28 150,00 грн) (т. 6 а.с. 102-106);

5) договір купівлі-продажу обладнання № 06/02-01 від 06 лютого 2020 року, згідно з яким 06 лютого 2020 року оформлено видаткову накладну № 11 та акт приймання-передачі на діагностичний пристрій WABCO на суму 150 000,00 грн (у тому числі ПДВ 25 000,00 грн) (т. 6 а.с. 107-110). За умовами пункту 4.2. вказаного договору приймання-передача обладнання відбувається на складі продавця (ТОВ «Диола НВК»), транспортні витрати покупець (ТОВ «ТСК») несе самостійно. При цьому товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт перевезення товару, придбаного ТОВ «ТСК» за договорами, укладеними з ТОВ «Диола НВК», ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

6) договір поставки № 13 від 13 січня 2020 року, за яким 16 січня 2020 року оформлено видаткову накладну № 5 на 44 найменування товару запчастини (до матеріалів справи не надано);

7) договір про надання юридичних послуг № 8 від 03 січня 2020 року з актом здачі-приймання робіт від 06 лютого 2020 року на суму 190 206,00 грн (у тому числі ПДВ 31 701,00 грн) (т. 6 а.с. 111-114).

На підтвердження оплати надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, платіжне доручення № 7142 від 12 березня 2020 року, платіжне доручення № 7141 від 12 березня 2020 року, платіжне доручення № 7142 від 12 березня 2020 року, платіжне доручення № 7139 від 12 березня 2020 року, платіжне доручення № 7138 від 12 березня 2020 року (т. 4 а.с. 46-51).

Судом апеляційної інстанції при дослідженні наданих первинних документів позивачем встановив, що договорами на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайтів ТОВ «ТСК», ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цих договорів. Акти приймання-передачі до договорів на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містять.

За змістом розділу 1 договору про надання рекламних послуг № 15 від 03 січня 2020 року (мовою оригіналу) «заказчик поручает, а исполнитель принимает на себя обязанность по изготовлению и распространению рекламных и (или) рекламно-информационных материалов Заказчика в объеме и на условиях, предусмотренных настоящим Договором и Приложениях к настоящему договору, являющихся его неотъемлемой частью. Под рекламными и рекламно-информационными материалами для целей договора понимаются рекламные объявления, а также иные текстовые и (или) графические материалы, фотографии и иные иллюстрации, содержащие информацию о лицах, товарах, услугах, идеях и начинаниях, призванных формировать и поддерживать положительный имидж компании Заказчика».

При цьому ні договір про надання рекламних послуг № 15 від 03 січня 2020 року, ні додаток № 1 до Договору від 03 січня 2020 року не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Диола НВК» як виконавцем за вказаним договором. Акт здачі-приймання виконаних робіт від 06 лютого 2020 року також не містить зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів.

Згідно з умовами договору про надання юридичних послуг ТОВ «Диола НВК» (як виконавець) надало ТОВ «ТСК» (як замовнику) необхідну юридичну допомогу - регулярні усні та письмові консультації з юридичних питань поточної діяльності замовника, в тому числі по правовій експертизі договорів, складання організаційно-розпорядчих документів. У том числі проведено юридичну експертизу та складання наступних документів: аналіз договорів, укладених між (змовником і контрагентами), організація роботи по профілактиці освіти і поверненню наявної дебіторської заборгованості; вивчена первинна документація за розрахунками з дебіторами, представлено інтереси замовника в державних органах.

Однак, переліку договорів, організаційно-розпорядчих документів, первинної документації, державних органів, в яких здійснювалося представлення інтересів замовника в державних органах, не наведено, копій письмових консультації, наданих виконавцем, до акта здачі-приймання робіт від 03 січня 2020 року не надано.

За умовами пункту 4.2. договору купівлі-продажу обладнання № 06/02-01 від 06 лютого 2020 року приймання-передача обладнання відбувається на складі продавця (ТОВ «Диола НВК»), транспортні витрати покупець (ТОВ «ТСК») несе самостійно. При цьому товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт перевезення товару, придбаного ТОВ «ТСК» за договорами, укладеними з ТОВ «Диола НВК», ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Торгова компанія «Алес» (технічна описка в найменуванні - ТОВ «Торгова компанія «Алекс») (код за ) укладено:

1) договір про надання юридичних послуг № 8 від 03 січня 2020 року, в подальшому складено акт приймання-передачі від 04 травня 2020 року на суму 198 000,00 грн (у тому числі ПДВ 33 000,00 грн) (т. 6 а.с. 115-118);

2) договір про надання рекламних послуг № 18 від 01 квітня 2020 року з додатком № 1 від 01 квітня 2020 року, в подальшому акт здачі-приймання робіт від 04 травня 2020 року на суму 132 000,00 грн (у тому числі ПДВ 22 000,00 грн) (т. 6 а.с. 119-123);

3) договір на оптимізацію та просування сайту № 20 від 01 квітня 2020 року з додатком № 1 з переліком ключових слів і словосполучень від 01 квітня 2020 року, в подальшому акт здачі-приймання робіт від 04 травня 2020 року на суму 31 500,00 грн (у тому числі ПДВ 5 250,00 грн) (т. 6 а.с. 124-129);

4) договір на оптимізацію та просування сайту № 26 від 01 квітня 2020 року з додатком № 1 з переліком ключових слів і словосполучень від 01 квітня 2020 року, в подальшому - акт здачі-приймання робіт від 04 травня 2020 року на суму 147 000,00 грн (у тому числі ПДВ 24 500,00 грн) (т. 6 а.с. 130-135);

5) договір на оптимізацію та просування сайту № 28 від 01 квітня 2020 року з додатком № 1 з переліком ключових слів і словосполучень від 01 квітня 2020 року, у подальшому акт здачі-приймання робіт від 04 травня 2020 року на суму 33 000,00 грн (у тому числі ПДВ 5 500,00 грн) (т. 6 а.с. 136-141);

6) договір на оптимізацію та просування сайту № 29 від 01 квітня 2020 року з додатком № 1 з переліком ключових слів і словосполучень від 01 квітня 2020 року, у подальшому акт здачі-приймання робіт від 04 травня 2020 року на суму 150 000,00 грн (у тому числі ПДВ 25 000,00 грн) (т. 6 а.с. 142-146а).

Досліджуючи вказані документи, суд апеляційної інстанції відзначив, що договорами на оптимізацію і просування сайту сторони не визначили ні перелік пошукових систем для просування сайтів ТОВ «ТСК», ні строки надання послуг, ні відповідальну особу, що мала отримати інформацію, необхідну для виконання умов договору від замовника згідно з умовами п.п. 2.3.2 п. 2.2 цих договорів. Акти приймання-передачі до договорів на оптимізацію і просування сайту зазначеної інформації також не містять.

За змістом розділу 1 договору про надання рекламних послуг № 18 від 01 квітня 2020 року (мовою оригіналу) «заказчик поручает, а исполнитель принимает на себя обязанность по изготовлению и распространению рекламных и (или) рекламно-информационных материалов Заказчика в объеме и на условиях, предусмотренных настоящим Договором и Приложениях к настоящему договору, являющихся его неотъемлемой частью. Под рекламными и рекламно-информационными материалами для целей договора понимаются рекламные объявления, а также иные текстовые и (или) графические материалы, фотографии и иные иллюстрации, содержащие информацию о лицах, товарах, услугах, идеях и начинаниях, призванных формировать и поддерживать положительный имидж компании Заказчика».

При цьому ні договір про надання рекламних послуг № 18 від 01 квітня 2020 року, ні додаток № 1 до Договору від 01 квітня 2020 року не конкретизують, які саме рекламні та рекламно-інформаційні матеріали мали бути виготовлені та розповсюджені на території України ТОВ «Торгова компанія «Алес» як виконавцем за вказаним договором. Акт здачі-приймання виконаних робіт від 04 травня 2020 року також не містить зазначеної інформації та посилання на те, яким саме чином здійснювалося розповсюдження рекламних матеріалів.

Згідно з умовами договорів про надання юридичних послуг ТОВ «Торгова компанія «Алес» (як виконавець) надало ТОВ «ТСК» (як замовнику) необхідну юридичну допомогу - регулярні усні та письмові консультації з юридичних питань поточної діяльності замовника, в тому числі по правовій експертизі договорів, складання організаційно-розпорядчих документів. У тому числі проведено юридичну експертизу та складання наступних документів: аналіз договорів, укладених між (змовником і контрагентами), організація роботи по профілактиці освіти і поверненню наявної дебіторської заборгованості; вивчена первинна документація за розрахунками з дебіторами, представлено інтереси замовника в державних органах.

Проте переліку договорів, організаційно-розпорядчих документів, первинної документації, державних органів, в яких здійснювалося представлення інтересів замовника в державних органах, не наведено, копій письмових консультації, наданих виконавцем, до актів здачі-приймання робіт від 04 травня 2020 року не надано.

На підтвердження оплати за вказаними договорами позивачем надано договір про відступлення права вимоги боргу № 13/11-1 від 13 листопада 2020 року, платіжне доручення № 8448 від 13 січня 2020 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 (т. 4 а.с. 41-44).

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, зі змісту договору про відступлення права вимоги боргу № 13/11-1 від 13 листопада 2020 року не вбачається, що борг у сумі 691 500,00 грн, відступлений ТОВ «Торгова компанія «Алес» (як первісним кредитором) ТОВ «БАСКЕТ ГРУПП» (як новому кредитору), сформований саме за вказаними актами приймання-передачі до зазначених договорів, що укладені між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Торгова компанія «Алес». Договір про відступлення права вимоги боргу № 13/11-1 від 13 листопада 2020 року зі сторони ТОВ «Торгова компанія «Алес» підписано невстановленою особою.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Оушен Стиль» укладено: договір поставки № 15 від 15 жовтня 2019 року, за яким ТОВ «Оушен Стиль» поставило ТОВ «ТСК» запчастини, в подальшому оформлено видаткову накладну № 3 від 16 жовтня 2019 року на суму 340 794,78 грн (у тому числі ПДВ 56 799,13 грн) (т. 6 а.с. 177-179).

На підтвердження оплати вартості придбаного товару позивачем надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631, платіжні доручення № 6691 від 28 листопада 2019 року, № 6663 від 15 листопада 2019 року (т. 4 а.с. 52-54).

За умовами пункту 3.3 договору поставки перехід права власності на товар, приймання його за кількістю та якістю відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною. Постачання здійснюється у м. Харків, яке є пунктом постачання (п. 3.2., п. 3.4 Договорів).

При цьому товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт перевезення товару, придбаного ТОВ «ТСК» за договором, укладеним з ТОВ «Оушен Стиль», ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

Згідно з актом перевірки (т. 1 а.с. 108) за відомостями, наявними у контролюючого органу, податкова адреса ТОВ «Оушен Стиль» (яка також зазначена у договорі поставки) Донецька область, місто Маріуполь, вул. Митрополитська, буд 5/7.

між ТОВ «ТСК» та ТОВ «Абигайл» укладено: договір поставки № 13 від 13 вересня 2019 року, за яким ТОВ «Абигайл» поставило ТОВ «ТСК» запчастини, в подальшому складено видаткову накладну № 1 від 16 вересня 2019 року на суму 352 729,52 грн (у тому числі ПДВ 58 788,25 грн) (т. 6 а.с. 180-182).

На підтвердження оплати надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 та платіжне доручення № 6620 від 31 жовтня 2019 року (т. 4 а.с. 55, 56).

За умовами пункту 3.3 договору поставки перехід права власності на товар, приймання його за кількістю та якістю відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною. Постачання здійснюється у м. Харків, яке є пунктом постачання (п. 3.2., п. 3.4 Договорів). При цьому товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт перевезення товару, придбаного ТОВ «ТСК» за договором, укладеним з ТОВ «Абигайл», ні до перевірки, ні до матеріалів справи позивачем не надано.

Згідно з актом перевірки (т. 1 а.с. 101) за відомостями, наявними у контролюючого органу, податкова адреса ТОВ «Абигайл» (яка також зазначена у договорі поставки) Київська область, місто Вишгород, пр-т Шевченка, буд 9.

64. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що:

договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 108/1 від 10 грудня 2020 року (ТОВ «Віана Рітейл») укладено під час дії договору на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28/2 від 08 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком», що вбачається з акту здачі-прийому робіт від 16 грудня 2020 року;

договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28/2 від 08 жовтня 2020 року (ТОВ «Новація Ком») укладено у той же період, що і договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28 від 08 жовтня 2020 року з ТОВ «Аджіо»;

договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28/2 від 08 жовтня 2020 року (ТОВ «Віана Рітейл») укладено у той же період, що і договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28/2 від 08 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком», договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28 від 08 жовтня 2020 року з ТОВ «Аджіо»;

договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 26/3 від 06 жовтня 2020 року (ТОВ «Вел-Фарго») укладено у той же період, що і договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28/2 від 08 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком», договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28 від 08 жовтня 2020 року з ТОВ «Аджіо», договір на оптимізацію і просування сайту www.uacompany.in.ua № 28/2 від 08 жовтня 2020 року з ТОВ «Віана Рітейл»;

договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком» укладено у той же період, що і договір про надання рекламних послуг № 18 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Аджіо»;

договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Віана Рітейл» укладено у той же період, що і договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком», договір про надання рекламних послуг № 18 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Аджіо»;

договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Найтлонг» укладено у той же період, що і договір про надання рекламних послуг № 3 від 02 листопада 2020 року з ТОВ «Найтлонг», договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком» (акт виконаних робіт до якого оформлено 18 листопада 2020 року);

договір про надання рекламних послуг № 68/3 від 06 жовтня 2020 року з ТОВ «Вел-Фарго» укладено у той же період, що і договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Віана Рітейл», договір про надання рекламних послуг № 18/2 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком», договір про надання рекламних послуг № 18 від 01 жовтня 2020 року з ТОВ «Аджіо»;

договір про надання юридичних послуг № 66/2 від 05 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком» укладено у той же період, що і договір про надання юридичних послуг № 66 від 05 жовтня 2020 року з ТОВ «Аджіо»;

договір про надання юридичних послуг № 66/2 від 05 жовтня 2020 року з ТОВ «Віана Рітейл» укладено у той же період, що і договір про надання юридичних послуг № 66/2 від 05 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком», договір про надання юридичних послуг № 66 від 05 жовтня 2020 року з ТОВ «Аджіо»;

Договір про надання юридичних послуг № 56/3 від 06 жовтня 2020 року з ТОВ «Вел-Фарго» укладено у той же період, що і договір про надання юридичних послуг № 66/2 від 05 жовтня 2020 року з ТОВ «Новація Ком», договір про надання юридичних послуг № 66/2 від 05 жовтня 2020 року з ТОВ «Віана Рітейл».

65. До того ж окремо зазначено, що основним видом діяльності:

ТОВ «Аджіо» за КВЕД є 69.20 діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питання оподаткування, кількість працюючих 8 осіб;

ТОВ «Асканія Цент Плюс» за даними КВЕД є 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, а кількість працюючих осіб становить лише 4 особи.

ТОВ «Новація Ком» за КВЕД є 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, а кількість працюючих осіб становить лише 5 особи.

ТОВ «Віана Рітейл» за даними КВЕД є 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, а кількість працюючих осіб встановити не можливо з огляду на неподання звітності.

ТОВ «Найтлонг» за даними КВЕД є 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, а кількість працюючих встановити не можливо з огляду на неподання звітності.

ТОВ «Вел-Фарго» за КВЕД є 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, а кількість працюючих осіб становить не встановлено з огляду на неподання звітності.

ТОВ «Карнелия НЖФ» за КВЕД є 49.60 неспеціалізована оптова торгівля.

ТОВ «Несон» за КВЕД є 49.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

ТОВ «Сармат Інвест» за КВЕД є 49.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

ТОВ «Євро-Проект» у періоді, що перевірявся, перебувало у стані припинення, основний вид діяльності ТОВ «Євро-Проект» за КВЕД є 24.33 холодне штампування та гнуття.

ТОВ «Торгова компанія «Алес» за КВЕД є 46.74 оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього.

основний вид діяльності ТОВ «Сармат Інвест» за КВЕД є 49.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

66. Так, суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що надані позивачем первинні документи, які складені на ці операції (договори поставки та купівлі-продажу, договори про надання юридичних послуг, рекламних послуг, на оптимізацію та просування сайту, акти приймання-передачі, видаткові накладні, конкретних перелік яких із зазначенням номеру, дати, змісту досліджено вище) не підтверджують факт здійснення господарських операцій. Сам факт наявності у позивача податкових чи видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів, складених з посиланням на поставку товарів (послуг), не є безумовним доказом реальності господарських операцій, оскільки інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

67. Проте, колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками, оскільки відхиляючи посилання позивача на те, що отримані ним юридичні послуги у справах, які зазначені у письмових пояснення, а саме від ТОВ «Аджіо» по справі 520/14125/19, від ТОВ «Асканія Центр Плюс» по справі № 520/9691/18, від ТОВ «Віана Рітейл» по справам № 520/9691/18, № 520/18471/2020, № 520/18467/2020, № 520/18469/2020, № 520/18461/2020, № 520/18463/2020, № 520/18472/2020, № 520/18479/2020, № 520/18480/2020, № 520/18477/2020, № 520/18455/2020, № 520/18457/2020, № 520/18482/2020, № 520/18459/2020, № 520/18483/2020, № 520/18478/2020, № 520/18474/2020, № 520/18475/2020, № 520/18484/2020, № 520/18464/2020, № 520/18466/2020, № 520/18458/2020, суд апеляційної інстанції в достатній мірі не дослідив, хто саме представляв інтереси позивача у цих справах, на яку позивач послався як доказ фактичного отримання юридичних послуг за відповідним договором, зокрема не встановлено, чи брав зазначений представник участь у судовому розгляді, засіданнях у межах цієї справи, чи мав той хто представляв інтереси фактичний зв`язок із контрагентом, з яким укладено договір про надання юридичних послуг.

68. Відсутність дослідження таких обставин позбавляє Суд можливості об`єктивно оцінити доводи позивача щодо реального виконання договору, покладеного в основу податкового обліку, та перевірити факт надання юридичних послуг, на які позивач посилався як на підтвердження господарської операції.

69. Разом з тим, у цій частині є обґрунтованими доводи позивача про те, що відшкодування витрат на правничу допомогу є правом сторони, а не її обов`язком, і саме по собі не є критерієм реальності чи нереальності виконання договорів про надання юридичних послуг. Наявність відповідного процесуального представництва у судових справах, участь представника у засіданнях та здійснення інших процесуальних дій в інтересах позивача та фактичний зв`язок, із контрагентом, з яким укладено договір про надання юридичних послуг, потребували належної оцінки судом апеляційної інстанції в сукупності з іншими доказами у справі за цими спірними господарськми операціями.

70. Отже, доводи позивача в цій частині, якими він обґрунтовує свою позицію у справі, а також подані ним докази вимагають оцінки та належного мотивування.

71. Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на тому, що надання судом оцінки всім важливим аргументам, є визначеною процесуальним законом гарантією справедливого судового розгляду, одним із елементів якого є мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

72. Колегія суддів звертає увагу, що у випадку встановлення факту безтоварності господарських операцій та не підтвердження їх здійснення належними у сукупності доказами в одному випадку, що не дає права платнику податків на формування відповідних показників податкової звітності, не спростовує можливості по іншим видам господарських операцій мати їх реальну реалізацію. Тому у кожному конкретному випадку підлягає ретельному дослідженню кожна окрема господарська операція платника податків з його контрагентом на підставі яких товариством формуються показники податкової звітності.

73. Крім того, колегія судів звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься розрахунок штрафних санкцій, у якому податковим органом узагальнено визначено загальну суму податку, що підлягає нарахуванню, та суму штрафу - окремо по кожному контрагенту та по податковим періодам, однак без розмежування за окремими господарськими операціями та договорами. Тобто, якщо у відповідача були наявні зауваження до окремих операцій заявника по окремих контрагентах, він повинен був здійснити розрахунок не тільки в розрізі щодо кожного контрагента, але й у розрізі кожної операції.

74. В той же час, оскільки в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок нарахування податку, та сум штрафних санкцій за кожним окремим епізодом, у суду касаційної інстанції відсутня можливість виокремити правомірно збільшені донарахування від тих, законність збільшення яких підлягає додатковій перевірці, а саме в частині надання юридичних послуг.

75. З огляду на наведене, Верховний Суд не може визнати законним і обґрунтованим в цілому рішення суду апеляційної інстанції, оскільки не встановлення і ненадання правової оцінки обставинам справи, що входять до предмета доказування у справі, свідчить про недотримання судами вимог процесуального закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи.

76. Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

77. Частиною четвертою статті 353 КАС України встановлено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

78. Таким чином, постановлене у справі постанова Другого апеляційного адміністративного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

79. Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» задовольнити частково.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року скасувати, а справу № 520/28510/21 направити на новий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов