Справа № 420/37616/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 04.12.2024 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, після нарахування індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», максимальним розміром 31430,31 грн.;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024, після нарахування індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», максимальним розміром 31430,31 грн.;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 22.11.2023 після нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. з 01.07.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»», максимальним розміром 31430,31 грн.;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 22.11.2023 після нарахування щомісячних надбавок в розмірі 954 грн. без обмеження її максимальним розміром 31430,31 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, ) здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, з урахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження її максимальним розміром 31430,31 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, ) здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024, з урахуванням індексації згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження її максимальним розміром 31430,31 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, ) здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2023 року, з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», без обмеження її максимальним розміром 31430,31 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, ) здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2023 року з урахуванням щомісячних надбавок в розмірі 954 грн. без обмеження її максимальним розміром 31430,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 у справі №420/34742/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату з 01.07.2022 року призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» від 04.11.2021 року №33/42-С-49 без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат Тим же рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 01.07.2023 року, з урахуванням вже виплачених сум. Представником позивача надіслано адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо надання відомостей про розрахунок пенсії позивача. Відповідач повідомив, що пенсія ОСОБА_1 перерахована та виплачується згідно з вимогами чинного законодавства України та з урахуванням рішення суду у справі №420/34742/23. Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач з поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві вказує, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні документи, які підтверджують його безпосередню участь у захисті суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, тому підстави для виплати пенсії без обмеження максимальним розміром відсутні. Зазначає, що позивач просить здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2023 що виходить за межі шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України. Звертає увагу, що пунктом 3 Постанови № 185 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень. Крім того, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №420/34742/23, що набрало законної сили 19.03.2024, Головним управлінням у березні 2024 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в межах покладених зобов`язань. Виплату пенсії в перерахованому розмірі розпочато з квітня 2024 року. Отже, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №420/34742/23, в межах покладених зобов`язань та відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі вимог постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Оскільки Позивач просить здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.03.2023 року, тобто в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач заперечує вказані доводи відповідача та вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Не погоджується з доводами відповідача, про те, що Рішення Конституційного Суду поширюється виключно на осіб, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року є безпідставним та не повинні враховуватися судом при постановленні рішення у вказаній справі.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області належним чином засвідчені копії перерахунків пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 01.07.2023, станом на 22.11.2023 та станом на 01.03.2024, здійснених після виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року по справі №420/34742/23 та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 поновлено провадження у справі №420/37616/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року у справі №420/34742/23 зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату з 01.07.2022 року призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» від 04.11.2021 року №33/42-С-49 без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 01.07.2023 року, з урахуванням вже виплачених сум.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №420/34742/23, що набрало законної сили 19.03.2024, Головним управлінням у березні 2024 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Виплату пенсії в перерахованому розмірі розпочато з квітня 2024 року.

Згідно перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2022 пенсія розрахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 5200,00 грн, оклад за військове звання 2400,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% 3040,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. 24425,21 грн. (особи, які працюють в умовах режимних обмежень - 15% 15%, науковий ступінь кандидата НАУК - 5%, премія 58,5%) всього 35065, 20 грн. Основний розмір пенсії: 60% грошового забезпечення у розмірі: 21039,13. З урахуванням індексації: 23984,61 грн. З урахуванням доплати 29980,76 грн. В якості доплат враховані індексація базового ОСНП 2022 (21039,13* 0,140) 2945,48 грн., в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 23984,61 грн. 5996,15 грн., в т.ч. індексація збільшення пенсії на 25% 736,37 грн., iнвалiд вiйни 3 групи/при виконаннi обов`язкiв в/с інвалід війни 3 гр. (ст.7) 218 підвищ інвалід війни 3 гр. (2 кат.) 608, 10 грн., 1 категорiя ЧАЕС інвалід 3 гр. дод. пенсiя iнв. 3 гр. внасл. чк лiквiдатор (ст.49) 284,70 грн., інваліди війни 3 гр./при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн., особливі заслуги (25%) ст.1 п.п.6-8 закону (з 01 по 30) 506,75 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 31430,31 грн.

Згідно перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2023 пенсія розрахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 5200,00 грн, оклад за військове звання 2400,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% 3040,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. 24425,21 грн. (особи, які працюють в умовах режимних обмежень - 15% 15%, науковий ступінь кандидата НАУК - 5%, премія 58,5%) всього 35065, 20 грн. Основний розмір пенсії: 60% грошового забезпечення у розмірі: 21039,13. З урахуванням індексації: 26220,98. З урахуванням доплати 33480,76 грн. В якості доплат враховані індексація базового ОСНП 2022 (21039,13* 0,140) 3681,85 грн., індексація базового ОСНП 2023 (29980,76* 0,1970) 1500,00 грн., в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 21039,13 грн. 5259,78 грн., щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) 2000,00 грн., iнвалiд вiйни 3 групи/при виконаннi обов`язкiв в/с інвалід війни 3 гр. (ст.7) 218 підвищ інвалід війни 3 гр. (2 кат.) 627, 90 грн., 1 категорiя ЧАЕС інвалід 3 гр. дод. пенсiя iнв. 3 гр. внасл. чк лiквiдатор (ст.49) 284,70 грн., інваліди війни 3 гр./при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн., особливі заслуги (25%) ст.1 п.п.6-8 закону (з 01 по 30) 523,25 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 34966, 61 грн, з урахуванням максимального розміру 31430,31 грн.

Згідно перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2024 пенсія розрахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 5200,00 грн, оклад за військове звання 2400,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% 3040,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. 24425,21 грн. (особи, які працюють в умовах режимних обмежень - 15% 15%, науковий ступінь кандидата НАУК - 5%, премія 58,5%) всього 35065, 20 грн. Основний розмір пенсії: 60% грошового забезпечення у розмірі: 21039,13. З урахуванням індексації: 27720,98. З урахуванням доплати 34980,76 грн. В якості доплат враховані індексація базового ОСНП 2022 (21039,13* 0,140) 3681,85 грн., індексація базового ОСНП 2023 (29980,76* 0,1970) 1500,00 грн., індексація базового ОСНП 2024 (31480,76* 0,0796) 1500,00 грн., в т.ч. збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 21039,13 грн. 5259,78 грн., щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) 2000,00 грн., iнвалiд вiйни 3 групи/при виконаннi обов`язкiв в/с інвалід війни 3 гр. (ст.7) 218 підвищ інвалід війни 3 гр. (2 кат.) 627, 90 грн., 1 категорiя ЧАЕС інвалід 3 гр. дод. пенсiя iнв. 3 гр. внасл. чк лiквiдатор (ст.49) 284,70 грн., інваліди війни 3 гр./при виконанні обов`язків в/с 50,00 грн., особливі заслуги (25%) ст.1 п.п.6-8 закону (з 01 по 30) 523,25 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 36614, 61 грн, з урахуванням максимального розміру 31430,31 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом щодо надання відомостей про розрахунок пенсії позивача.

Листом від 02.12.2024 №2100-0209-8/48366 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило, що розмір пенсії ОСОБА_1 без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, інших доплат, встановлених законодавством) згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі 420/34742/23, що набрало законної сили 19.03.2024, визначається станом на 01.07.2022 року та виплачується у визначеному розмірі на 01.07.2022 31403,31 грн. Враховуючи вищезазначене, пенсія ОСОБА_1 перерахована та виплачується згідно з вимогами чинного законодавства України та з урахуванням рішення суду у справі №420/34742/23.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.

Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції з 01.01.2017) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, частину 7 статті 43 Закону № 2262-XII рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано неконституційним.

Конституційний Суд України у вказаному рішення зазначив, зокрема, що він вважає, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Оспорюваними положеннями Закону № 2262 тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень (друге речення частини сьомої статті 43), а також призупинено виплату призначеної пенсії особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" (перше речення частини першої статті 54).

Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Виходячи з наведеного Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону № 2262 суперечать статті 17 Конституції України.

Конституційний Суд України, керуючись частиною третьою статті 61 Закону України "Про Конституційний Суд України", вважає, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

В резолютивній частині рішення Конституційний суд України зазначив: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме:

- частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону № 2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016, а тому її положення застосуванню не підлягають.

У той же час, суд зауважує, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» позитивні дії - спеціальні тимчасові заходи, що мають правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, спрямовану на усунення юридичної чи фактичної нерівності у можливостях для особи та/або групи осіб реалізовувати на рівних підставах права і свободи, надані їм Конституцією і законами України.

На переконання суду, у даному разі Конституційним Судом України було застосовані позитивні дії щодо відповідної категорії осіб, а саме щодо осіб, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, яке було направлено на забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях.

У той же час, суд вважає за необхідне звернути увагу на окрему думку судді Конституційного Суду України Сліденко І.Д. в якій зокрема зазначено, що «солідарна пенсійна система визначає суть суспільних відносин цього казусу. Однак Конституційний Суд України відмовився досліджувати особливості солідарної пенсійної системи в контексті проблеми обмеження верхньої межі пенсій та альтернативи "пенсія" або "заробітна плата" для працюючих пенсіонерів. Такий підхід заклав непевність та невизначеність щодо висновків Конституційного Суду України про неконституційність відповідних статей Закону.

Одна з основних функцій Конституційного Суду України, яка є іманентною для будь-якого органу конституційного контролю, - це сприяння соціальній злагоді. Конституційний Суд України є інструментом, який забезпечує нормальне і безконфліктне функціонування соціуму шляхом своїх специфічних методів впливу на правову систему і систему норм, які функціонують в цій правовій системі, наближення цієї системи норм до її ідеального стану. Конституційний Суд України відслідковує ті норми, які є неконституційними, і забезпечує таким чином ієрархію норм та їх нормальне функціонування.

Що Конституційний Суд України зробив у цій справі? Він встановив, що не може бути верхньої межі у пенсіях при солідарній системі для окремих категорій осіб. Якби військовослужбовці самі формували свої пенсії, і їм з цього пенсійного фонду потім виплачувалися пенсії, проблеми б не було. Але платять всі, в тому числі і санітарки, і вчителі, які отримують наднизьку заробітну плату. Отже, мова йде про генералів, які отримують надвисоку пенсію, і санітарок, які отримують наднизьку. Чи буде це сприяти соціальній злагоді? Аж ніяк.

Як результат, Конституційний Суд України самостійно створив проблему і не адекватно її вирішив.»

Суд зауважує, що відповідний казус не був вирішений і Верховною Радою України, оскільки змін до статті 43 Закону № 2262-XII з моменту прийняття вказаного рішення Конституційного Суду України внесено не було, натомість правозастосовча практика в сфері пенсійного забезпечення здійснювалась з урахування вказаних обмежень, а саме Кабінет Міністрів України та пенсійний фонд у своїх нормативно-правових актах та правозастосовчій діяльності використовували відповідні обмеження.

12 жовтня 2022 року Конституційним Судом України прийнято рішення № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України).

Вказане рішення було прийнято за наслідками розгляду скарг - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які отримували пенсію згідно із Законом України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII та мали статус учасника АТО та просили визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами (далі - Закон № 3668).

У статті 2 Закону № 3668 установлено, що „максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до вказаного рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Верховній Раді України привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Зазначений шестимісячний строк сплив - 12.04.2023 року.

Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України під час визнання неконституційними приписів статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи виходив з того, що приписи статті 2 Закону № 3668, що поширюють свою дію на Закон № 2262, не відповідають приписам статей 1, 3, 8, частин першої, другої, п`ятої статті 17, частини першої статті 46, частини першої статті 65 Конституції України в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

У той же час, Конституційний Суд України врахував, що Конституційний Суд України враховує, що в Україні у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан (Указ Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами).

З огляду на викладене Конституційний Суд України вважає, що потрібно відтермінувати втрату чинності приписами статті 2 Закону № 3668, які суперечать Конституції України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Конституційний Суд України уточнив раніше застосовані ним позитивні дії щодо відповідної категорії осіб та вказав, що обмеження розміру пенсій максимальним розміром безумовно не підлягає застосуванню до громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Натомість питання можливості застосуванні відповідних обмежень до інших осіб, які отримують пенсію за Законом № 2262 вирішено не було, що призвело до виникнення стану правової невизначеності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2024 року у справі № 9901/452/21 сформулювала наступний правовий висновок:

« 6.6. Тобто згідно з положеннями статті 9 КАС, дотримуючись принципу змагальності, суд, розглядаючи адміністративний позов, не обмежений ним, а зобов`язаний з`ясувати всі обставини справи, вживши для цього визначені законом необхідні заходи, зокрема щодо виявлення та витребування доказів із власної ініціативи.

6.7. Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи; в адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення; принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а в разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази. Інакше кажучи, КАС безпосередньо уповноважує адміністративний суд на активну участь у доказуванні в адміністративній справі, наділяє його повноваженнями на збирання доказів, що мають значення для правильного вирішення спору по суті.».

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів осіб, передбачені ст. 8 Закону України від 12.05.2015 № 389 «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до частини 2 статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

У той же час, частиною 1 та 3 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За вказаних обставин, діючою Конституцією України в умовах воєнного стану передбачена можливість обмеження прав громадян на соціальний захист, в тому числі у разі колапсу пенсійної системи можливі виплати пенсії на рівні нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Схожі норми містяться в ратифікованій Україною Європейській соціальній хартії, стаття 23 якої зокрема передбачає, що з надання особам похилого вiку можливостi якомога довше залишатися повноцiнними членами суспiльства, шляхом: a) забезпечення достатнiх ресурсiв, якi дозволяли б їм жити на задовiльному рiвнi i брати активну участь у суспiльному, соцiальному i культурному життi.

У той же час, стаття F частини V вказаного міжнародного договору визначає, що пiд час вiйни або iншого надзвичайного стану в державi, який загрожує життю нацiї, будь-яка Сторона може вжити заходiв, якi відступають від її зобов`язань за цiєю Хартiєю, виключно в тих межах, якi зумовленi гостротою становища, якщо такi заходи не суперечать її iншим зобов`язанням за мiжнародним правом.

На переконання суду вказані положення Конституції та Європейської соціальної хартії щодо можливості держави відступати від своїх зобов`язань в умовах воєнного або надзвичайного стану відповідають загальноприйнятій міжнародній практиці щодо наслідків настання обставин непереборної сили, тобто надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань.

До даного часу Верховною Радою України не було приведено відповідне нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня для осіб, що отримують пенсію згідно Закону № 2262, що на переконання суду пов`язано з об`єктивними причинами, а саме необхідністю направлення всіх наявних у держави фінансових ресурсів на відбиття військової агресії російської федерації.

Велика палата Конституційного Суду України у рішенні від 04.06.2019 № 2-р/2019 зазначила, що формування бюджету пенсійного фонду обумовлено економічними процесами, які відбуваються в державі, змінами державної політики у сфері оподаткування тощо. В окремих випадках коригування юридичного регулювання у сфері пенсійного забезпечення є вкрай необхідним, адже за певних умов від невжиття заходів для вирішення ситуації держава може втратити здатність гарантувати право на соціальне забезпечення, а також належне функціонування системи соціального забезпечення, що суперечитиме, крім іншого, принципам соціальної держави.

Конституційний Суд України враховує те, що законодавець, змінюючи відносини у сфері пенсійного забезпечення з метою удосконалення соціальної політики держави шляхом перерозподілу суспільного доходу, не може убезпечити людину від зміни умов її соціального забезпечення. Зміни у цій сфері мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.

Відповідно до статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України зокрема ґрунтується на таких принципах:

принцип збалансованості - повноваження на здійснення витрат бюджету мають відповідати обсягу надходжень бюджету на відповідний бюджетний період;

принцип обґрунтованості - бюджет формується на реалістичних макропоказниках економічного і соціального розвитку України та розрахунках надходжень бюджету і витрат бюджету, що здійснюються відповідно до затверджених методик та правил;

принцип справедливості і неупередженості - бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами.

Відповідно до частини 3 статті 95 Конституції України держава прагне до збалансованості бюджету України.

У Рішенні від 27 листопада 2008 року № 26-рп/2008 у справі про збалансованість бюджету Конституційний Суд України зазначив, що положення частини третьої статті 95 Конституції України стосовно прагнення держави до збалансованості бюджету України у системному зв`язку з положеннями частини другої цієї статті, статті 46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов`язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав i свобод людини та гідних умов її життя.

Конституційний Суд України у рішенні від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 вказав, що держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Проте держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб, яка безпосередньо пов`язана з обов`язком держави за будь-яких обставин забезпечувати достатні умови життя, сумісні з людською гідністю.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що принцип збалансованості бюджету має визначальне значення для належного функціонування всієї бюджетної системи, оскільки в іншому випадку держава може втратити можливість належного забезпечення виконання завдань і функцій, які здійснюються всіма органами державної влади, в тому числі Пенсійного фонду України та інших органів, що забезпечують соціальне забезпечення за рахунок коштів державного бюджету. Отже, для правильного вирішення вказаної справи, на переконання суду, необхідно враховувати реальну ситуацію в бюджетній та пенсійній системі держави в умовах воєнного стану з урахуванням об`єктивних критеріїв.

Суд зауважує, що згідно положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" витрати на Міністерство оборони України на момент його прийняття складали 133 488 435,0 тис. грн., що відповідало 8,9 % від загальної суми видатків державного бюджету, а в редакції станом на 31.03.2023 року, тобто після початку повномасштабного вторгнення видатки були збільшені до 989 532 330,2 тис. грн. та складали вже 32,58 % від загальної суми видатків державного бюджету. При цьому, різниця між сумою запланованих доходів та видатків на момент прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" складала лише 175 546 122,2 тис. грн., а в редакції станом на 31.03.2023 вона склала вже 1 483 983 194,3 тис. грн. Суд зауважує, що вказана різниця майже повністю покривалась за рахунок зовнішніх запозичень, тобто за рахунок кредитів та грантів міжнародних партнерів України.

Судом враховано, що згідно пункту 16 Меморандуму про економічну та фінансову політику від 08.12.2022, що є додатком до листа про наміри від 08.12.2022 на ім`я директора-розпорядника Міжнародного валютного фонду (міститься у відкритому доступі за посиланням https://mof.gov.ua/storage/files/Loi_PMB(1).pdf) вказано, що стосується бюджетних видатків, виклики, з якими ми стикаємося через війну, примушують нас приймати важкі політичні рішення. По-перше, необхідність концентрувати видатки на обороні та безпеці вимагає ще більших зусиль з підвищення ефективності видатків і стримування фіскальних ризиків. Водночас зростають потреби фінансування нових категорій витрат, пов`язаних з війною, у тому числі надання соціальної допомоги тимчасово переміщеним особам та ветеранам війни, а також відбудови та подолання наслідків російської агресії. З огляду на обмеження, які постають перед нами, ухвалено непросте політичне рішення зменшити видатки на оплату праці працівників бюджетного сектору на 27 відсотків у номінальному виразі порівняно з 2022 роком як шляхом зменшення заробітної плати окремим категоріям працівників, так і через обмеження загальної чисельності працівників. Крім того, ми ввели обмеження на збільшення соціальних виплат, дозволивши лише індексацію пенсії за правилами.

Отже, з метою отримання фінансової допомоги з боку Міжнародного валютного фонду на 2023 рік держава Україна була змушена обмежити збільшення соціальних виплат, в тому числі збільшення розміру пенсій.

Так само витрати на Міністерство оборони України згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на момент його прийняття складали 857 930 022,7 тис. грн., що відповідало 33,24 % від загальної суми видатків державного бюджету, а в редакції станом на 22.10.2023 року через продовження військової агресії російської федерації були збільшені до 1 443 393 917,2 тис. грн. та складали вже 42,54 % від загальної суми видатків державного бюджету. При цьому, сума запланованих доходів державного бюджету в редакції від 22.10.2023 складала 1 416 448 786 тис. грн., тобто в повній мірі навіть не покривавала видатки на Міністерство оборони України. Загалом видатки на суму 1 976 508 189,8 тис. грн., які не покривались за рахунок запланованих доходів державного бюджету, як свідчить додаток № 2 майже повністю покривались за рахунок зовнішніх запозичень, тобто за рахунок кредитів та грантів міжнародних партнерів України.

Така сама ситуація прослідковується в Законі України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" відповідно до якого витрати на Міністерство оборони України складають 1 528 988 658,0 тис. грн, що відповідає 40,92 % від загальної суми видатків державного бюджету. При цьому, сума запланованих доходів державного бюджету в повній мірі покриває видатки на Міністерство оборони України, у той час як інші видатки на суму 1 825 157 593,4 тис. грн. не покриваються за рахунок запланованих доходів державного бюджету, а покривались за рахунок зовнішніх запозичень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" витрати на Міністерство оборони України складають 1 568 835 843,8 тис. грн, що відповідає 39,93 % від загальної суми видатків державного бюджету. При цьому, сума запланованих доходів державного бюджету в повній мірі покриває видатки на Міністерство оборони України, у той час як інші видатки на суму 1 601 920 206,8 тис. грн. не покриваються за рахунок запланованих доходів державного бюджету, а покриваються за рахунок зовнішніх запозичень.

При цьому, як свідчить згідно пункту 12 Меморандуму про економічну та фінансову політику від 11.03.2024, що є додатком до листа про наміри від 11.03.2024 на ім`я директора-розпорядника Міжнародного валютного фонду (міститься у відкритому доступі за посиланням https://mof.gov.ua/storage/files/Lol_MEFP_Ukraine_2024-03-11.pdf) вказано, що За нашими прогнозами, загальне сальдо без урахування грантів у 2024 році залишатиметься підвищеним на рівні -1 562 млрд грн, або 20,2 відсотка ВВП. Щорічна індексація пенсій буде проведена відповідно до законодавства і становитиме 7,9 відсотка, що вписується в рамки видатків, які відповідають цьому прогнозу дефіциту. Наш прогрес у виконанні бюджету і надалі відстежуватиметься за допомогою нижньої межі первинного касового сальдо сектору загальнодержавного управління без урахування грантів (Кількісний критерій ефективності) та нижньої межі загального касового сальдо сектору загальнодержавного управління без урахування грантів (Індикативний цільовий показник). На додаток до цього, встановлена нижня межа видатків державного бюджету на соціальні програми сприятиме захисту соціальних видатків (Індикативний цільовий показник). Як і у 2023 році, дефіцит буде фінансуватися значною мірою за рахунок бюджетної підтримки від міжнародних донорів.

Вказані обставини у своїй сукупності вказують на складну фінансову ситуацію в країні, а всі наявні в державі ресурси направляються в першу чергу на фінансування відбиття військової агресії російської федерації проти України. При цьому, у разі зупинення фінансування бюджету за рахунок зовнішніх запозичень держава може втратити здатність гарантувати право на соціальне забезпечення для всіх категорій пенсіонерів та інших соціально незахищених верств населення.

У Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України вказав, що „в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров`я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов`язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Як зауважив Конституційний Суд України у Рішенні від 17 березня 2005 року № 1-рп/2005, „згідно з Конституцією України ознаками України як соціальної держави є соціальна спрямованість економіки, закріплення та державні гарантії реалізації соціальних прав громадян, зокрема їх прав на соціальний захист і достатній життєвий рівень (статті 46, 48), тощо. Це зобов`язує державу відповідним чином регулювати економічні процеси, встановлювати і застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян (абзац третій підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно розміщеного у відкритому доступі Звіту про роботу та виконання бюджету Пенсійного фонду України у 2023 році (https://www.pfu.gov.ua/2164882-zvit-pro-robotu-ta-vykonannya-byudzhetu-pensijnogo-fondu-ukrayiny-u-2020-rotsi-2/) на 01.01.2024 на обліку в Пенсійному фонді України перебувало 10 516,5 тис. пенсіонерів. Середній розмір пенсії на 01.01.2024 становив 5 385,25 грн. Пенсійні виплати в розмірі від 2 001 грн до 3 000 грн отримували 3 058,7 тис. осіб (29,1% загальної чисельності пенсіонерів), та від 3 001 грн до 4 000 грн 2 235,0 тис. осіб (21,3% загальної чисельності пенсіонерів). Мінімальна пенсія за віком на 01.01.2023 складає 2 361,00 грн. Станом на 01.01.2024 пенсію (крім військовослужбовців) отримували 9 937 408 осіб, середній розмір пенсії 5 039,60 грн. Пенсію з числа військовослужбовців станом на 01.01.2024 отримували 579 129 осіб, середній розмір пенсії складав 11 316,40 грн.

Вказані показники у своїй сукупності свідчать, що середні пенсії осіб з числа військовослужбовців більше ніж в 2 рази перевищують середні показники пенсій інших категорій пенсіонерів, що вказує на виконання державою своїх зобов`язань з забезпечення більш високого рівня соціального забезпечення осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях з урахуванням економічних процесів, які відбуваються в державі в умовах воєнного стану.

Станом на 2024 рік максимальний розмір пенсії згідно приписів статті 2 Закону № 3668 складає 23610 грн., а позивачу пенсія визначується у сумі 31275,87 грн., тобто фактично вона є більшою за максимальний розмір, встановлений положеннями статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI. При цьому, матеріали справи не містять доказів участі позивача у збройному захисті суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Суд наголошує, що відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється зокрема за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 72 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV джерелами формування коштів Пенсійного фонду є: 1) надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичне страхування у розмірах, визначених законом, крім частини страхових внесків, що спрямовується до накопичувальної системи пенсійного страхування; 2) інвестиційний дохід, який отримується від інвестування резерву коштів для покриття дефіциту бюджету Пенсійного фонду в майбутніх періодах; 3) кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом; 3--1) кошти, сплачені виконавчій дирекції Пенсійного фонду за надання послуг з адміністрування Накопичувального фонду та послуг недержавним пенсійним фондам - суб`єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення; 4) суми від фінансових санкцій та пені (крім сум пені, сплачених роботодавцем за несвоєчасне перерахування з його вини сум страхових внесків застрахованої особи до накопичувальної системи пенсійного страхування), застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних та фізичних осіб за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за такі порушення; 5) суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням; 6) капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; 7) доходи від реалізації майна, придбаного за рахунок коштів Фонду; 8) благодійні внески юридичних та фізичних осіб; 9) добровільні внески; 10) інші надходження відповідно до законодавства.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є основним джерелом формування коштів Пенсійного фонду України.

Як свідчать дані розміщені на офіційному сайті Пенсійного фонду України показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування враховується для обчислення пенсії станом на березень 2024 року (місяць здійснення перерахунку пенсії позивача) складає 15433, 98 грн. (https://www.pfu.gov.ua/2165179-pokaznyk-serednoyi-zarobitnoyi-platy-za-2024-rik/), тобто розмір пенсії позивача перевищує розмір показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

У той же час, в контексті вказаної справи необхідно зазначити, що суть спірних правовідносин зводиться до не виплати відповідачем пенсії позивача з урахуванням індексації грошового забезпечення та доплати до пенсії у розмірі 2000 грн.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Згідно з частиною 1 та 4 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Виходячи з аналізу вказаних положень діючого законодавства, суд дійшов висновку, що розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 зазначив, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який розробляє проект закону про Державний бюджет України на наступний рік і подає його до Верховної Ради України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, звітує перед Верховною Радою України про його виконання (частина друга статті 96, частина перша статті 97, частина перша статті 113, пункт 6 статті 116 Основного Закону України). Ефективне здійснення Кабінетом Міністрів України цих повноважень є основою для вжиття ним заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової та податкової політики (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

Така політика базується на передбачених у законодавстві державних соціальних стандартах та державних соціальних гарантіях. Згідно з Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій; державні соціальні гарантії - це встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами (абзаци другий, третій статті 1).

Таким чином, державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

У свою чергу, пунктом 6 розділу «Прикінцеві положення» Закону «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році, зокрема, частина друга та абзац п`ятий частини четвертої статті 42, третє речення абзацу першого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частина друга статті 22, стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124.

Абзац 3 пункту 5 вказаного Порядку передбачає, що пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Як свідчать матеріали справи, позивачу відповідачем була нарахована індексація згідно постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168 та від 23.02.2023 року № 185.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 Постанови № 185 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

З системного аналізу вказаних норм можна дійти обґрунтованого висновку, що індексації пенсії відбувається у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України та в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Окрім того, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» зокрема визначено, що установити з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Отже виплата вказаної доплати можлива у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява № 28342/95, рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (справа «Парафія греко-католицької церкви міста Люпені проти Румунії» (Lupeni greek catholic parish and others v. Romania), заява № 76943/11, рішення ЄСПЛ від 29 листопада 2016 року).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які існують норми права, оскільки завжди існуватиме потреба в з`ясуванні неоднозначних моментів і адаптації цих норм до обставин, які змінюються (справа «Веренцов проти України», заява № 20372/11, рішення ЄСПЛ від 11 квітня 2013 року; справа «Дель Ріо Прада проти Іспанії» (Del Rio Prada v. Spain), заява № 42750/09, рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2013 року).

В інших справах ЄСПЛ також неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності та обставин істотного і непереборного характеру (справа «Проценко проти Росії», заява № 13151/04, рішення ЄСПЛ від 31 липня 2008 року); відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (справа «Сутяжник проти Росії», заява № 8269/02, рішення ЄСПЛ від 23 липня 2009 року).

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що наразі існує прогалина у сфері правового врегулювання обмеження пенсій максимальним розміром, яка не була належним чином вирішена Верховною Радою України та вказана правова прогалина має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення сталості пенсійної системи в умовах повномасштабного вторгнення.

Відповідно до частини 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до пункту 2 Розділу II Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Отже законодавець чітко визначив порядок дій щодо виплати пенсій, які перевищують максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, а саме що така пенсія виплачується без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Наразі вказаний пункт 2 Розділу II Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI неконституційним не визнавався, а тому, на переконання суду, відповідач за приписами вказаного пункту має право здійснювати виплату пенсії без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Загальний розмір призначеної пенсії позивача, без врахування індексації та доплати згідно постанови КМУ від 14 липня 2021 р. № 713 станом на 01 липня 2023 складає 27 784, 76 грн., а станом на 01 березня 2024 складає 27932,19 грн.

Наразі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснюється виплата пенсії позивача в розмірі 31430,31 грн., який було визначено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року у справі №420/34742/23 та, на переконання суду, така виплата не порушує сутність конституційних соціальних прав позивача в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частин 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У рішенні у справі "Stummer v. Austria" від 7 липня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "у подібний спосіб у рамках Конвенції держава має широкий простір оцінювання коли йдеться про загальні засоби економічної або соціальної стратегії. Через те, що національні органи влади безпосередньо обізнані стосовно їхнього суспільства та його потреб, в принципі ці органи перебувають в кращому становищі, ніж міжнародний суддя в питанні оцінювання того, в чому полягає суспільний інтерес стосовно соціального або економічного підґрунтя, і Суд загалом поважатиме здійснений законодавцем вибір, якщо тільки він "не позбавлений явно розумної основи" (§ 89). "Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції також вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано пропорційним переслідуваній меті. Отже, втручання повинно забезпечити "справедливий баланс" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Потреби у справедливому балансі не буде досягнуто, якщо індивідуальний та надмірний тягар покладено на особу, якої це стосується" (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Iwaszkiewicz v. Poland" від 26 липня 2011 року).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в умовах воєнного стану правомірно здійснюється виплата пенсії позивача у розмірі 31430,31 грн., оскільки такі дії відповідача відповідають конституційним принципам, відповідають легітимній меті та здійсненні з дотриманням необхідного балансу між загальними суспільними інтересами та інтересами окремої особи, а тому адміністративний позов позивача задоволенню не підлягає.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, місцезнаходження: 73036, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН

.