Справа № 460/23359/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/23359/23 пров. № А/857/20638/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Гудима Л.Я., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року (головуючий суддя Щербаков В.В. місце ухвалення м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 05.10.2023 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області № 83 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу роботи період трудової діяльності 10.03.1995 по 09.03.1998 на посаді шліфувальника-полірувальника каменю та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 15.08.2023.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 23.08.2023 № 83. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 10.03.1995 по 09.03.1998 в ТОВ-фірма «Верстатник» на посаді шліфувальника-полірувальника каменю та повторно розглянути заяву позивача 15.08.2023 року із урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

До суду 28.05.2024 надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 за нововиявленими обставинами.

Заява про перегляд судового рішення обумовлена тим, що 01.05.2024 працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснено перевірку достовірності документів про стаж роботи для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у ТОВ фірмі «Верстатник». Під час проведення перевірки первинних документів не було надано документів, які б підтвердили, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на посаді шліфувальника полірувальника в цеху гранітного виробництва де виконував шліфування та полірування виробів з каменю. Відповідно до висновків акту перевірки достовірності документів, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній надана для призначення (перерахунку) пенсії від 06.06.2023 № 1, видану особі на прізвище ОСОБА_1 , визнано не дійсною.

Вищевказана обставина не була відома юридичному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області, а також не могла бути відома суду під час вирішення справи. З наведених підстав відповідач-1 просив переглянути за нововиявленими обставинами судове рішення в цій справі та скасувати його.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року задоволено заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про перегляд судового рішення від 02 січня 2024 року в справі № 460/23359/23 за нововиявленими обставинами.

Скасовано рішення РОАС від 02.01.2024 року в справі № 460/23359/23 та ухвалено нове, яким в задоволенні позову, відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з підстав неповного з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального права. Зазначає, що під нововиявленою обставиною зазначено те, що згідно висновків акту перевірки достовірності документів від 01 травня 2024 року, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній надана для призначення (перерахунку) пенсії від 06.06.2023 № 1, видану особі на прізвище ОСОБА_1 , вирішено вважати не дійсною. Зазначений Акт від 01 травня 2024 року був єдиною підставою для перегляду рішення за нововиявленою обставиною. Проте, судом першої інстанції не враховано те, що відповідач мав можливість провести таку перевірку під час розгляду заяви ОСОБА_1 , про перерахунок пенсії, під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції. При цьому, відповідач ні у відзиві на позовну заяву, ні в апеляційній скарзі не заперечував проти достовірності даних, наведених у довідці від 06.06.2023 № 1. Як вбачається із акту перевірки від 01 травня 2024 року, наказ про проведення було видано 25 квітня 2024 року, тобто після відкриття виконавчого провадження у справі та постановлення судом окремої ухвали суду в порядку ст. 383 КАС України. При цьому, в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та оскаржуваному судовому рішенні не вказано та не надано жодних доказів про те, що відповідач не мав можливості на час розгляду справи провести таку перевірку. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідачами відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, період роботи позивача з 10.03.1995 по 09.03.1998 підтверджений уточнюючою довідкою від 06.06.2023 № 1 ТОВ-фірма «Верстатник».

У довідці зазначається, що вказані періоди зараховуються до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до Списку № 2.

Як встановлено з заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, при перевірці достовірності документів про стаж роботи, первинних документів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював в ТОВ-фірмі «Верстатник». Водночас, документів які б підтверджували, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на посаді шліфувальника - полірувальника в цеху гранітного виробництва, де виконував шліфування та полірування виробів з каменю не надано.

Відповідно до висновків акту перевірки достовірності документів, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній надана для призначення (перерахунку) пенсії від 06.06.2023 № 1, видану особі на прізвище ОСОБА_1 , вирішено вважати не дійсною.

Акт містить підписи уповноважених осіб пенсійного органу та ТОВ-фірми «Верстатник».

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки судом встановлено, що за період з 10.03.1995 по 09.03.1998 були відсутніми докази щодо наявності підстав для зарахування вказаного періоду роботи на пільгових умовах, які також відсутні й на час перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а, відтак, суб`єктом владних повноважень у межах спірних правовідносин не було допущено протиправності дій, його поведінка не призвела до порушення прав та законних інтересів позивача, а тому відсутні підстави для застосування судового захисту.

Врахування судом при ухваленні рішення уточнюючої довідки від 06.06.2023 № 1 ТОВ-фірма «Верстатник», яка в подальшому була визнана не дійсною, мало наслідком прийняття судом хибного рішення у справі, виконання якого зумовлює безпідставні виплати з Державного бюджету коштів на користь особи.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами регламеновано статтею 361 КАС України.

Так, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Перегляд рішення у справі, яке набуло законної сили, без наявності достатніх підстав, зокрема у силу помилкового віднесення обставин до нововиявлених, суперечить принципу правової визначеності. Суд також зазначає, що інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд», але останній (з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 6 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 3 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15, від 21 жовтня 2019 року у справі № 1316/954/2012, від 20 лютого 2020 року у справі № 815/6834/15, та від 02 травня 2023 року у справі № 420/20522/21.

Підставою для звернення до суду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами став акт перевірки достовірності документів від 01 травня 2024 року, яким визнано недійсною уточнюючу довідку від 06.06.2023 № 1 ТОВ-фірма «Верстатник», інформація в якій містила дані щодо роботи в період з 10.03.1995 по 09.03.1998, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до Списку № 2.

Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці позивача:

-10.03.1995 позивач прийнятий у ТзОВ «Верстатник» шліфувальником-полірувальником каменю, наказ від 10.03.1995 (запис № 22);

- 09.03.1998 позивач звільнений з роботи за власним бажанням (запис № 23).

Крім того, зазначений період роботи вказано і в уточнюючій довідці від 06.06.2023 № 1, виданій ТОВ-фірма «Верстатник».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що врахування судом при ухваленні рішення уточнюючої довідки від 06.06.2023 № 1 ТОВ-фірма «Верстатник», яка в подальшому була визнана не дійсною, мало наслідком прийняття судом хибного рішення у справі, виконання якого зумовлює безпідставні виплати з Державного бюджету коштів на користь особи, виходячи з такого.

Згідно з ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Так, пенсійний орган мав можливість провести таку перевірку під час розгляду заяви ОСОБА_1 , про перерахунок пенсії, під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції.

Як вірно вказує позивач, пенсійний орган ні у відзиві на позовну заяву, ні в апеляційній скарзі на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 не заперечував проти достовірності даних, наведених у довідці від 06.06.2023 № 1.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що пенсійним органом ні в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ні в оскаржуваному судовому рішенні не вказано та не надано жодних доказів про те, що відповідач не мав можливості на час розгляду справи провести таку перевірку.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, неправильно застосувавши положення статті 361 КАС України, безпідставно задовольнив заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасував рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у цій справі, оскільки не можуть вважатися нововиявленими обставини, якщо вони встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, та, відповідно, такі обставини не можуть бути підставою для нового перегляду судового рішення, яке набрало законної сили; певні процесуальні недоліки розгляду справи судами, зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи, не можуть, за загальним правилом, вважатися нововиявленими обставинами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи заяву пенсійного орану, неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 361 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 460/23359/23 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі № 460/23359/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
З. М. Матковська