Справа № 160/7912/25
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 березня 2025 рокуСправа №160/7912/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

17.03.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з липня 2023 року, протиправною бездіяльність щодо не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, протиправною бездіяльність щодо не виплати компенсації втрати частини доходу.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виключити позивача з числа осіб, яким не проводиться масовий перерахунок пенсії, перерахувати розмір пенсії в порядку передбаченому ст. 27, 42 Закону 1058-IV.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити компенсацію втрати частини доходу з липня 2023 року

Ухвалою від 21.03.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

27.03.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, з огляду на відсутність доходу у позивача у 2024 році. На підтвердження означеного клопотання надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 31.12.2024 за 1 квартал 2023 року - 4 квартал 2024 року. Надано дані про страхування та доходи, згідно яких ОСОБА_2 зареєстрована як непрацююча особа, яка не має доходу.

Надаючи правову оцінку клопотанню представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору, суд вказує таке.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст.8 Закону України "Про судовий збір", відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко встановлено, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року справі № 0940/2276/18.

Тобто, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору така особа повинна надати докази в підтвердження неможливості сплати судового збору чи в підтвердження того, що така сплата судового збору може позбавити цю особу фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.

При цьому, обов`язок підтвердження наявності обставин тяжкого майнового стану особи, яка звертається до суду з позовом або апеляційною скаргою, та наявності в неї підстав для звільнення від сплати судового збору покладається виключно на таку особу.

Стосовно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 31.12.2024 суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20.04.2023 року справі №990/13/23 вказала таке: «Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище скаржника, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат. Із доданих до апеляційної скарги виписки по картці/рахунку з АТ КБ «ПриватБанк» від 16 січня 2023 року №6ЕABVG53DNE1TLO та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 березня 2023 року № 0210-23-00229 за період з I по IV квартал 2022 року можна визначити, що скаржник не отримував доходів. Проте цих документів не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан скаржника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З цих документів також не можна визначити, що у скаржника немає інших доходів».

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 15.07.2024 року по справі №380/919/24.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених висновків Верховного Суду, суд зазначає, що вищевказаних відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору недостатньо для визначення й визнання майнового стану позивача таким, щоб звільнити позивача від сплати судового збору.

Стосовно даних про страхування та доходи, згідно яких ОСОБА_2 зареєстрована як непрацююча особа, яка не має доходу, суд вказує наступне.

За змістом вказаної довідки зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрована як непрацююча особа, яка не має доходу, а також зазначено, що у разі зміни статусу, слід повідомити відомство.

Наведене свідчить про те, що подана позивачем довідка не може бути розцінена як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки, позивач з 2006 року проживає на території держави Ізраїль, але інформації про доходи в Ізраїлі за попередній рік представником позивачки не надано.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що сплата судового збору у розмірі 968,96 грн може позбавити її фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.

Водночас, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки у його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26.07.2005 року, пункти 63-64).

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати суду докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на викладені позивачем обставини, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Так, приписами частини першої статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частини 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зважаючи на встановлений судом пропуск позивачем строків звернення до суду, суд вважає за можливе продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали: документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) у розмірі 968,96 грн або належним чином завіреної копії документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. 94, 118, 121, 248, 294 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача від 27.03.2025 року про звільнення позивача від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №160/7912/25 протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Встановити позивачу у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання:

- документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) у розмірі 968,96 грн

- або належним чином завіреної копії документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко