Справа № 200/4934/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року справа №200/4934/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Кошкош О.О.), складеного в повному обсязі 19 вересня 2024 року у справі № 200/4934/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

визнання протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №32 від 14.06.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 06.06.2024 із зарахуванням до страхового стажу періодів навчання у Національній гірничій академії України з 01.09.1993 по 13.07.1995, з 26.08.1995 по 02.07.1996, з 10.08.1996 по 15.07.1997 та з 09.09.1997 по 24.06.1998, до страхового та пільгового стажу за Списком №1-шахтарі відповідно ПКМУ №202 періодів роботи з 20.05.1992 по 30.06.1992, з 23.12.1992 по 01.07.1993, з 14.07.1993 по 26.08.1993 на шахті Нова в/о Дзержинськвугілля в якості учня гроз підземного, підземний гроз 5р., з 11.05.2004 по 31.08.2004 на ОП Шахтоуправління ім. Калініна ДП Донецьквугілля в якості підземного гроз 4р., з 01.01.2022 по 30.04.2022 та з 01.05.2022 по 07.06.2023 у ВП шахта Центральна ДП Торецьквугілля в якості підземного гірничого майстра, до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі відповідно ПКМУ №202 періодів роботи з 03.04.2004 по 28.04.2004, з 01.01.2010 по 30.11.2014 у ВП шахта Північна ДП Дзержинськвугілля у якості підземного гірничого майстра, з 14.07.1995 по 25.08.1995 року, з 03.07.1996 по 09.08.1996, з 05.08.1998 по 17.08.2001 на ш. ім. Артема в/о Дзержинськвугілля в якості підземного гірничого майстра, гроз підземний та з 08.09.2015 по 31.12.2019 у ВП шахта Центральна ДП Торецьквугілля в якості забійника підземного.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.06.2024 №32 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.06.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням періодів навчання з 01.09.1993 по 13.07.1995, з 26.08.1995 по 02.07.1996, з 10.08.1996 по 15.07.1997 та з 09.09.1997 по 24.06.1998 до страхового стажу, періодів роботи 29.08.2004 31.08.2004, 01.01.2022 30.04.2022, 01.07.2022 31.07.2022 до страхового стажу, періодів роботи з 20.05.1992 по 30.06.1992, з 23.12.1992 по 01.07.1993, з 14.07.1993 по 26.08.1993, з 14.07.1995 по 25.08.1995 року, з 03.07.1996 по 09.08.1996, з 05.08.1998 по 17.08.2001, з 03.04.2004 по 28.04.2004, з 11.05.2004 по 31.08.2004, 01.01.2010 по 30.11.2014, з 08.09.2015 по 31.12.2019, з 01.01.2022 по 17.04.2022 до підземного (пільгового Список №1) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду Украъни в Одеській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 200/4934/24 та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що відсутність підтвердження пільгового стажу належними доказами не породжує для позивача виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

06 червня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою про призначення пенсії.

14 червня 2024 року за результатом розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 32 яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 10 років. З рішення вбачається, що вік заявника становить 49 років 09 місяців, страховий стаж становить 22 роки 05 місяців 23 дні, а з урахуванням кратності - 30 років 05 місяців 23 дні. Пільговий стаж згідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 08 років 10 місяців 05 днів, з них: за Списком №1 03 роки 06 місяців 20 днів, провідні професії 01 рік 10 місяців 12 днів, роботи підземні, професії за пост. № 202(25))- 03 роки 05 місяців 03 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 01.05.2007 по 31.07.2007, з 01.01.2022 по 30.04.2022 та з 01.07.2022 по 31.07.2022, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 відсутні інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України; з 08.09.2015 по 31.12.2019 згідно довідки від 22.06.2023 № 6/137, яка видана ДП «Торецьквугілля», оскільки відсутня інформація про наявні накази (номер та дата) про результати проведеної атестації робочих місць за умовами праці в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; з 01.01.2022 по 30.04.2022 та з 01.07.2022 по 31.07.2022 згідно довідки від 22.06.2023 № 6/137, яка видана ДП «Торецьквугілля», оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 відсутні інформація про сплату страхових внесків до пенсійного фонду України; з 01.05.2022 по 30.06.2022, з 01.08.2022 по 07.06.2023 згідно довідки від 22.06.2023 № 6/137, яка видана ДП «Торецьквугілля», оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 відсутні нараховані та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України

Вважаючи протиправним рішення Пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список).

Пунктом І зазначеного списку передбачені, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Суд зауважує, що ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV на відміну від частин 1 та 2 цієї ж статті не містить вимог щодо досягнення заявником певного віку, наявності документів щодо атестації робочих місць, на яких працював заявник, надання пенсійному органу інформації щодо переліків робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення та інших умов праці, розділу, підрозділу, пункту, номер у списку, що визначають пільговий характер роботи цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, відповідно до чинного законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання у Національній гірничій академії України з 01.09.1993 по 13.07.1995, з 26.08.1995 по 02.07.1996, з 10.08.1996 по 15.07.1997 та з 09.09.1997 по 24.06.1998 суд зазначає таке.

У період 1993 1998 ОСОБА_1 навчався у Національній гірничій академії України за спеціальністю «підземна розробка родовищ корисних копалин», отримав вищу освіту та здобув кваліфікацію гірничого інженера, про що свідчить диплом від 24.06.1998 НОМЕР_1 .

В трудовій книжці зроблено запис про навчання на денному відділенні Національної гірничої академії України у період 01.09.1993 24.06.1998 (диплом НОМЕР_1 ).

З розрахунку стажу вбачається, що до страхового стажу зараховано періоди 14.07.1995 25.08.1995, 03.07.1996 09.08.1996, 16.07.1997 08.09.1997.

Відмова зарахувати періоди навчання 01.09.1993 13.07.1995, 26.08.1995 02.07.1996, 10.08.1996 15.07.1997, 09.09.1997 24.06.1998 до страхового стажу вмотивована перетинанням періоду навчання з роботою (виробничою практикою). Суд вважає таку відмову безпідставною, з огляду на таке.

На момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України від 23.05.1991 року № 1060-ХІІ "Про освіту" (далі - Закон № 1060-ХІІ).

Відповідно до статті 43 Закону № 1060-ХІІ встановлено, що вищими закладами освіти є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За змістом наведених норм, час навчання у вищому закладі освіти, зокрема академії, зараховується до стажу роботи.

Враховуючи те, що записами у трудовій книжці, а також копією диплома підтверджено період навчання позивача у вищому закладі у період 01.09.1993 24.06.1998, суд дійшов висновку про протиправність дій управління щодо не зарахування частини навчання з 01.09.1993 по 13.07.1995, з 26.08.1995 по 02.07.1996, з 10.08.1996 по 15.07.1997 та з 09.09.1997 по 24.06.1998 до страхового стажу.

Перетинання періодів навчання з періодами виробничої практики не є підставою для відмови у зарахуванні повного періоду навчання до страхового стажу.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 30.04.2022 та з 01.05.2022 по 07.06.2023 у ВП шахта Центральна ДП Торецьквугілля в якості підземного гірничого майстра, з 11.05.2004 по 31.08.2004 на ОП Шахтоуправління ім. Калініна ДП Донецьквугілля в якості підземного гроз 4р., суд зазначає таке.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_2 , що видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні зокрема записи:

27 11.05.2004 про прийняття підземним гірничим очисного забою з повним робочим днем в шахту ім.Калініна,

28 31.08.2004 про звільнення,

38 02.04.2018 про переведення гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземних роботах в ДП «Дзержинськвугілля»,

39 07.06.2023 - про звільнення.

З розрахунку стажу вбачається, що періоди роботи 01.01.2022 30.04.2022, 01.05.2022 07.06.2023 не зараховані а ні до страхового, а ні до пільгового стажів, період роботи з 11.05.2004 по 28.08.2004 зараховано як до страхового стажу, так і до пільгового стажу Список №1; період з 29.08.2004 31.08.2004 не зараховані ані до страхового, ані до пільгового стажу.

Управлінням відмовлено у зарахуванні періодів роботи 01.01.2022 30.04.2022, 01.05.2022 07.06.2023 до страхового стажу та до пільгового стажу з підстав відсутності у індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 нарахування та сплата страхових внески до Пенсійного фонду України. Суд вважає таку відмову безпідставною, з огляду на таке.

Щодо несплати підприємством соціальних внесків, суд зазначає наступне.

Так, статтею 8 Закону № 1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-ІV).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Як передбачено частиною 2 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно з ч. 1 ст.16 Закону № 1058-ІV застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), що сформована станом на 06.06.2024 (на час звернення із заявою про перерахунок пенсії) вбачається, що за січень 2022 року (31 день), лютий 2022 року (28 днів), березень 2022 року (31 день), квітень 2022 року (30 днів), липень 2022 року (31 день) наявні відомості про отриману заробітну плату для нарахування пенсії, однак відсутні позитивні позначки щодо сплати страхових внесків.

Отже, враховуючи те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), що сформовані станом на 06.06.2024 (на час звернення із заявою про перерахунок пенсії) наявні відомості про суми отриманої заробітної плати у період січень 2022 року квітень 2022 року, липень 2022 року, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду, суд дійшов висновку, що періоди роботи 01.01.2022 30.04.2022, 01.07.2022 31.07.2022 станом на час розгляду заяви про перерахунок пенсії підлягали зарахуванню до страхового стажу позивача.

Разом з цим, за період роботи травень 2022 року - червень 2022 року, серпень 2022 року - 07.06.2023 (в межах заявлених позовних вимог) в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5) відсутні відомості про отриману заробітну плату.

Отже, оскільки станом на 06 червня 2024 року в системі персоніфікованого обліку не було даних не лише про сплату страхових внесків, але й про суми заробітку для нарахування пенсії за період 01.05.2022-30.06.2022, 01.08.2022 - 07.06.2023 (в межах заявлених позовних вимог), при цьому до заяви про перерахунок пенсії позивачем не додано документів, що свідчили б про отримання в період 01.05.2022-30.06.2022, 01.08.2022 - 07.06.2023 заробітної плати у пенсійного орану не було підстав для зарахування періоду 01.05.2022-30.06.2022, 01.08.2022 - 07.06.2023 до страхового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2023 по справі №200/2155/23 (номер в ЄДРСР 115719581).

Крім того, враховуючи те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), наявні відомості про суми отриманої заробітної плати у період травень 2004 року серпень 2004 року суд дійшов висновку, що період роботи 11.05.2004 31.08.2004 підлягав зарахуванню до страхового стажу позивача.

Під час розгляду справи судом встановлено, що до страхового та пільгового стажу Список №1 зараховано лише період 11.05.2004 28.08.2004.

Отже, позовні вимоги в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи 11.05.2004 28.08.2004 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Водночас, задоволенню підлягають вимоги щодо зарахування до страхового стажу періоду 29.08.2004 31.08.2004.

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 11.05.2004 по 31.08.2004, 01.01.2022 по 30.04.2022 та з 01.05.2022 по 07.06.2023 суд зазначає таке.

З довідки від 22.06.2023 №6/137 вбачається, що ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», виконував роботи в гірничому виробництві з повним робочим днем під землею, у період з 02.04.2018 по 07.06.2023 займав посаду гірничого майстра підземного дільниці з видобування, що передбачена Списком №1 розділом 1, підрозділу 1, затвердженим Постановою КМУ від 24.06.2016 №461. У період з 18.04.2022 по 07.06.2023 тимчасово звільнений від роботи без припинення трудових відносин на час військового стану.

Суд враховує, що до Постанови № 202 від 31.03.1994 до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років відносяться такі професії як: підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже, період роботи на посаді «майстра підземного дільниці з видобування» підлягає зарахуванню до підземного (пільгового) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визначаючись із періодом, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу, суд враховує, що довідка від 22.06.2023 №6/137 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них містить інформацію про те, що ОСОБА_1 у період з 02.04.2018 по 07.06.2023 займав посаду гірничого майстра підземного дільниці з видобування, однак у період з 18.04.2022 по 07.06.2023 тимчасово звільнений від роботи без припинення трудових відносин на час військового стану.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий протягом повного робочого дня на підземних роботах лише у період з 01.01.2022 по 17.04.2022, а в період з 18.04.2022 по 07.06.2023 був тимчасово звільненим від роботи без припинення трудових відносин, суд дійшов висновку що протиправними є дії управління щодо не зарахування періоду роботи з 01.01.2022 по 17.04.2022 на посаді «майстра підземного дільниці з видобування» до підземного (пільгового) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В той же час, оскільки однією з умов зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є виконання робіт під землею (в шахті) повний робочий день, дні тимчасового звільнення від роботи (а саме період з 18.04.2022 по 07.06.2023) не підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Враховуючи те, що трудова книжка позивача містять інформацію про період, професію та характер виконуваних позивачем підземних робіт за період 11.05.2004 31.08.2004, суд дійшов висновку що протиправними є дії управління щодо не зарахування періоду роботи з 11.05.2004 по31.08.2004 «підземним гірничим очисного забою на дільниці по видобуванню вугілля шахти імені Калініна з повним робочим днем в шахті» до підземного (пільгового) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 03.04.2004 по 28.04.2004, 01.01.2010 по 30.11.2014 суд зазначає таке.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_2 , що видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні зокрема записи:

25 02.04.2003 про переведення гірничим майстром з повним робочим днем на підземні роботи в шахту «Північна» ДП Дзержинськвугілля,

26 28.04.2004 про звільнення,

31 04.04.2009 про переведення гірничим очисного забою з повним робочим днем в шахті,

32 02.04.2010 про призначення в.о.головного технолога пов`язаним із підземними роботами,

33 06.12.2010 про переведення гарниичим очисного забою з повним робочим днем в шахті;

34 02.08.20212 про переведення учнем забійника на відбійних молотках з повним робочим днем під землею,

35 20.09.2012 про переведення забійником на відбійних молотках з повним робочим днем під землею,

36 30.11.2014 про звільнення;

З довідки ДП «Торецьквугілля» від 14.06.2023 №16/872-2 вбачається, що ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта «Північна», був зайнятий повний робочий день на підземних роботах у періоди 22.02.2008 03.02.2009, 04.04.2009 01.04.2010, 06.12.2010 30.07.2012 в якості підземного гірника очисного забою, що передбачено Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36, у період 02.04.2010 05.12.2010 в якості головного технолога, зайнятого на підземних роботах, що передбачено Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36, 18.02.2008 21.02.2008, 31.07.2012 01.08.2012 учпункт, що передбачено Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36, у період 02.08.2012 18.09.2012 в якості підземного учня підземного забійник на ВМ підземної добивчої дільниці, що передбачено Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36, у період 20.09.2012 по 30.11.2014 в якості підземного забійника на ВМ підземної добивчої дільниці, що передбачено Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36.

З довідки ДП «Торецьквугілля» від 14.06.2023 №16/872.1 вбачається, що ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта «Північна», був зайнятий повний робочий день на підземних роботах у період 29.10.2002 21.01.2003 в якості помічника начальника підземної дільниці ВТБ, у періоди 29.10.2002 21.01.2003, 02.04.2003 28.04.2004 в якості підземного гірничого майстра підземної дільниці ВТБ, що передбачено Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36.

З розрахунку стажу вбачається, що періоди роботи з 03.04.2004 по 28.04.2004, 01.01.2010 по 30.11.2014 не зараховані до пільгового стажу.

Управлінням відмовлено у зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу з підстав відсутності інформації про спуски та підйоми з шахти. Суд вважає таку відмову безпідставною, з огляду на те, що трудова книжка позивача у сукупності з довідками від 14.06.2023 №16/872.1 та від 14.06.2023 №16/872-2 містить достатні дані для зарахування зазначених періодів в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок та уточнень з приводу спусків та підйомів в шахту.

Посилання відповідача у відзиві на те що період роботи з 03.04.2004 по 28.04.2004 не зараховується до пільгового стажу оскільки в переліку професій та посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, відсутня посада гірничий майстер підземної дільниці ВТБ суд також вважає безпідставним. В цьому випадку суд звертає увагу, що управлінням не зараховано до підземного (пільгового Список №1) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» лише частину періоду роботи «підземним гірничим майстром підземної дільниці ВТБ». Період же роботи з 29.10.2002 по 31.03.2004 зараховано до підземного стажу, про що в розрахунку стажу встановлено ознаку «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а.-в». Такі дії управління є неприйнятними, та свідчать про протиправність.

Отже, враховуючи те, що трудова книжка позивача та довідки від 14.06.2023 №16/872.1 та від 14.06.2023 №16/872-2 містять інформацію про період, професію та характер виконуваних позивачем підземних робіт, суд дійшов висновку що протиправними є дії управління щодо не зарахування періодів роботи з 03.04.2004 по 28.04.2004, 01.01.2010 по 30.11.2014 до підземного (пільгового Список №1) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 08.09.2015 по 31.12.2019 суд зазначає таке.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_2 , що видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні зокрема записи:

37 08.09.2015 про прийняття забійником підземним з повним робочим днем на підземній роботі в «Шахту імені Ф.Е. Дзержинського ДП «Дзержинськвугілля» (ДП «Торецьквугілля»);

38 02.04.2018 про переведення гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземних роботах,

39 07.06.2023 - про звільнення.

З довідки від 22.06.2023 №6/137 вбачається, що ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», виконував роботи в гірничому виробництві з повним робочим днем під землею, а саме у період з 08.09.2015 по 11.09.2015 навчання у навчальному пункті, що передбачено Списком №1, з 12.09.2015 по 01.04.2018 забійник на відбійних молотках підземний, що передбачена Списком №1 розділом 1, підрозділу 1, затвердженим Постановою КМУ від 24.06.2016 №461, з 02.04.2018 по 07.06.2023 займав посаду гірничого майстра підземного дільниці з видобування, що передбачена Списком №1 розділом 1, підрозділу 1, затвердженим Постановою КМУ від 24.06.2016 №461. Атестація робочих місць: наказ №371 від 29.03.1993, наказ №241 від 14.05.1999, наказ №561 від 07.12.2004, наказ №541 від 04.12.2009, наказ №615 від 04.12.2014, наказ №951 від 03.12.2019.

З розрахунку стажу вбачається, що період роботи з 08.09.2015 по 31.12.2019 не зараховано до пільгового стажу.

Управлінням відмовлено у зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу з підстав відсутності інформації про наявні накази (номер та дата) про результати проведеної атестації робочих місць за умовами праці. Щодо атестації робочих місць суд зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі також - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі також - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Проаналізувавши наведене суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. Водночас особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №398/2728/16-а та №678/65/17.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно з якою особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Суд зазначає, що у довідці від 22.06.2023 №6/137 про підтвердження пільгового стажу зазначені відомості про проведену на підприємстві атестацію робочих місць, а саме визначені накази: наказ №371 від 29.03.1993, наказ №241 від 14.05.1999, наказ №561 від 07.12.2004, наказ №541 від 04.12.2009, наказ №615 від 04.12.2014, наказ №951 від 03.12.2019. Із наказів від 04.12.2014 №615/о та від 03.12.2019 №591/о вбачається, що робочі місця- посади, на яких працював позивач у період 08.09.2015 31.12.2019 є атестованими.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що безпідставними є дії управління щодо не зарахування періоду роботи з 08.09.2015 по 31.12.2019 «забійником підземним з повним робочим днем на підземній роботі», «гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземних роботах» до підземного (пільгового Список №1) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо зарахування до страхового стажу та до пільгового стажу періоду роботи з 20.05.1992 по 30.06.1992, з 23.12.1992 по 01.07.1993, з 14.07.1993 по 26.08.1993 суд зазначає таке.

У 1989 ОСОБА_1 вступив до Дзержинського гірничого технікуму та навчався за спеціальністю «технологія підземної розробки вугільних родовищ». 26.05.1993 здобув кваліфікацію гірничого технік-технолога, про що свідчить диплом від 25.06.1993 НОМЕР_3 .

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_2 , що видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні зокрема записи:

1 - 20.05.1992 про прийняття підземним учнем гірничого на час проходження виробничої практики в шахту Нова в/о Дзержинськвугілля;

2 30.06.1992 про звільнення;

3 23.12.1992 про прийняття підземним учнем гроз для проходження виробничої практики в шахту Нова в/о Дзержинськвугілля;

4 04.02.1992 про переведення підземним гроз з повним робочим днем під землею,

5 12.04.1993 про звільнення,

6 13.04.1993 про прийняття підземним гроз з повним робочим днем під землею в шахту Нова в/о Дзержинськвугілля;

6 01.07.1993 про звільнення,

7 14.07.1993 про прийняття підземним гроз в шахту Нова в/о Дзержинськвугілля,

9 26.08.1993 про звільнення,

З довідки від 14.06.2023 №16/867-1 вбачається, що ОСОБА_1 працював на ДП «Шахта «Нова», був зайнятий повний робочий день на підземних роботах, а саме у період 20.05.1992 26.05.1992 учпункт, що передбачено Списком №1, у період 27.05.1992 30.06.1992 в якості підземного учня підземного гірника підземної дільниці ШТ, що передбачена Списком №1, у період 23.12.1992 25.12.1992 учпункт, що передбачено Списком №1, у період 26.12.1992 03.02.1993 в якості підземного учня підземного гірника очисного забою підземної добичної дільниці, що передбачена Списком №1, у період 04.02.1993 01.07.1993 в якості підземним гірником очисного забою підземної добичної дільниці, що передбачена Списком №1, у період 14.07.1993 16.07.1993 - учпункт, що передбачено Списком №1, у період 17.07.1993 26.08.1993 в якості підземного гірника очисного забою.

З розрахунку стажу вбачається, що період 20.05.1992 01.07.1993, 14.07.1993 26.08.1993 зараховані до страхового стажу позивача, однак не зараховані до пільгового стажу.

Підставою для відмови зарахувати періоди роботи до пільгового стажу позивача слугувало те, що архівні документи ДП «Шахта «Нова» (за період 1961-2008 роки) передані до архіву ДП «Дзержинськвугілля» з 01.04.2008, який не є правонаступником.

Суд вважає таку відмову протиправною та зазначає, що як записами у трудовій книжці так і довідкою від 14.06.2023 №16/867-1 підтверджено, що позивач у періоди з 20.05.1992 по 30.06.1992, з 23.12.1992 по 01.07.1993, з 14.07.1993 по 26.08.1993 працював «учнем підземного гірника підземної дільниці ШТ», «підземним учнем підземного гірника очисного забою підземної добичної дільниці», «підземним гірником очисного забою підземної добичної дільниці», ці професії передбачені Списком №1 (розділ 1 пункт 1010100), що затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та віднесені до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку.

Враховуючи вищенаведене безпідставними є дії управління щодо не зарахування періодів роботи з 20.05.1992 по 30.06.1992, з 23.12.1992 по 01.07.1993, з 14.07.1993 по 26.08.1993 до підземного (пільгового Список №1) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги щодо зобов`язання управління зарахувати до страхового стажу періодів роботи 20.05.1992 30.06.1992, 23.12.1992 - 01.07.1993, 14.07.1993 26.08.1993 є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки ці періоди вже зараховані управлінням до страхового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 14.07.1995 по 25.08.1995 року, з 03.07.1996 по 09.08.1996, з 05.08.1998 по 17.08.2001 суд зазначає таке.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_2 , що видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні зокрема записи:

10 14.07.1995 про прийняття підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею на період проходження практики,

11 25.08.1995 про звільнення;

12 03.07.1996 про прийняття підземним гірничим майстром з повним робочим днем на підземних роботах в шахту ім. Артема в/о Дзержинськвугілля;

13 - 09.08.1996 - про звільнення;

17 05.08.1998 про прийняття підземним гірничим майстром в шахту ім. Артема в/о Дзержинськвугілля,

18 12.02.1999 про переведення заступником начальника підземної дільниці,

19 17.05.1999 про переведення підземним гірничим майстром,

20 17.08.2001 про звільнення,

З довідки від 14.06.2023 №16/877-1 вбачається, що ОСОБА_1 працював на шахті ім.Артема, був зайнятий повний робочий день на підземних роботах, у період з 17.07.1995 по 25.08.1995 в якості підземного гірничого майстра підземної дільниці ВТБ, що передбачена Списком №1, у період з 03.07.1996 по 09.08.1996 в якості підземного гірничого майстра підземної дільниці ВТБ, що передбачена Списком №1. Виконував гірничі роботи по видобуванню вугілля в шахті.

З довідки від 14.06.2023 №16/877-2 вбачається, що ОСОБА_1 працював на шахті ім.Артема, був зайнятий повний робочий день на підземних роботах, у період з 05.08.1998 по 11.02.1999 в якості підземного гірничого майстра підземної добичної дільниці, що передбачено Списком №1, з 12.02.1999 по 16.05.1999 в якості заступника начальника підземної добичної дільниці, що передбачено Списком №1, у період з 17.05.1999 по 17.08.2001 в якості підземного гірничного майстра підземної дільниці ПУ, що передбачено Списком №1.

26 квітня 2024 року Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №4/15 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи згідно якого ОСОБА_1 підтверджено періоди роботи на пільгових умовах за Списком №1 з 14.07.1995 по 25.08.1995 на посаді гірничого майстра підземного, з 03.07.1996 по 09.08.1996 на посаді гірничого майстра підземного, з 05.08.1998 по 11.02.1999 на посаді гірничого майстра підземного, з 12.02.1999 по 16.05.1999 на посаді заступника начальника підземної дільниці, з 17.05.1999 по 17.08.2001 на посаді гірничого майстра підземного на шахті ім.Артема ВО «Дзержинс ьквугілля» ().

З розрахунку стажу вбачається, що період з 14.07.1995 по 25.08.1995, з 03.07.1996 по 09.08.1996, з 05.08.1998 по 17.08.2001 зараховані до страхового стажу позивача та до пільгового стажу за Списком №1.

Спірним є не зарахування цих періодів до підземного (пільгового) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд враховує, що до Постанови № 202 від 31.03.1994 до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років відносяться такі професії як: підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже, періоди роботи на посадах «гірничого майстра підземного», «заступника начальника підземної дільниці» підлягають зарахуванню до підземного (пільгового) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд звертає увагу, що рішення Комісії від 26.04.2024 №4/15 будь-яких застережень щодо зарахування / відмови у зарахуванні вищезазначених періодів до підземного стажу не містить.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку що під час прийняття рішення від 14.06.2024 №32 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів, не зарахувало до страхового стажу та до пільгового стажу відповідні періоди роботи.

Отже, з огляду на викладене, застосовуючи механізм захисту права позивача на призначення пенсії, порушеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, позов належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.06.2024 №32 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 06.06.2024 із зарахуванням

періодів навчання з 01.09.1993 по 13.07.1995, з 26.08.1995 по 02.07.1996, з 10.08.1996 по 15.07.1997 та з 09.09.1997 по 24.06.1998 до страхового стажу,

періоду 29.08.2004 31.08.2004 до страхового стажу

періодів роботи 29.08.2004 31.08.2004, 01.01.2022 30.04.2022, 01.07.2022 31.07.2022 до страхового стажу,

періодів роботи з 14.07.1995 по 25.08.1995 року, з 03.07.1996 по 09.08.1996, з 05.08.1998 по 17.08.2001, з 11.05.2004 по 31.08.2004, з 01.01.2022 по 17.04.2022 до підземного (пільгового) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

з 20.05.1992 по 30.06.1992, з 23.12.1992 по 01.07.1993, з 14.07.1993 по 26.08.1993, з 03.04.2004 по 28.04.2004, 01.01.2010 по 30.11.2014, з 08.09.2015 по 31.12.2019 до підземного (пільгового Список№1) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 200/4934/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв