Справа № 160/1110/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2025 рокуСправа №160/1110/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю М`ясокомбінат «ЮВІЛЕЙНИЙ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,
17.01.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю М`ясокомбінат ЮВІЛЕЙНИЙ (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), у якій позивач просить:
В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 п.. 78.1 ст. 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Представником позивача зазначено, що відповідачем у 2023 році вже була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ М`ясокомбінат ЮВІЛЕЙНИЙ з питань дотримання податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.07.2020 по 31.12.2022. Таким чином, на переконання представника позивача, очевидним є факт порушення контролюючим органом прямої норми закону щодо заборони проводити перевірки із зазначених підстав та питань щодо вже перевірених періодів з цих самих питань.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю М`ясокомбінат ЮВІЛЕЙНИЙ про забезпечення позову у справі №160/1110/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю М`ясокомбінат ЮВІЛЕЙНИЙ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/1110/25 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Видами економічної діяльності Товариства за КВЕД є: 10.13 виробництво м`ясних продуктів (основний); 10.11 виробництво м`яса; 47.22 роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах; 47.29 роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 49.41 вантажний автомобільний транспорт.
Станом на час розгляду справи ТОВ М`ясокомбінат ЮВІЛЕЙНИЙ знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримало службову записку управління правового забезпечення віл 03.06.2024 №5705/04-36-05-03-11 щодо аналізу вироків суду, оприлюднених в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
За результатами аналізу встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.05.2024 у справі №932/2491/24 визнано винним громадянина України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, який за грошову винагороду став засновником та керівником підприємства без мети здійснення підприємницької діяльності та безпосередньої участі у фінансово-господарській та управлінській діяльності підприємства: ТОВ «БРЕНДІНС», попередні назви ТОВ «САНІТАРНО-ЕПІДЕМІОЛОГІЧНА СЛУЖБА-СЕРВІС», ТОВ «ВТК «МІТ ФУД» (код 43851168) - зареєстровано в ДПС 02.10.2020. На теперішній час на обліку в ГУ ДПС у м. Києві. Платник ПДВ з 01.11.2020. Комісіями ГУ ДПС у Житомирській та Дніпропетровській областях встановлено відповідність ТОВ «БРЕНДІНС» (31.08.2022, 25.04.2023, 22.06.2023, 28.07.2023) критеріям ризиковості платника податку відповідно до Критеріїв ризиковості платника податку Додатку І до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (із змінами).
Згідно налізу даних Єдиного реєстру податкових накладних за 2020 2024 роки встановлено, що ТОВ «БРЕНДІНС» мало взаємовідносини з підприємствами Дніпропетровської області, а саме:
- по операціях з придбання послуги «Оренда приміщення, забезпечувальна сума за оренду приміщення» у ТОВ «ЗВ`ЯЗОКПРОМ» (код 23073007, Соборна ДПІ) - з датами виписки у жовтні-грудні 2021 року, січні 2022 року, лютому-грудні 2023 року на загальну суму ПДВ 9,7 тис. грн. Статус податкових накладних «Зареєстровано»;
Таким чином, сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність суб`єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить те, що метою їх функціонування є створення виключено документообігу по нереальним господарським операціям для отримання податкової вигоди.
В матеріалах справи наявний акт перевірки №1716/04-36-07-03/24615640 від 02.05.2023 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ М`ясокомбінат «Ювілейний». Документальну позапланову виїзну перевірку проведено з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.07.2020 по 31.12.2022 та з питання дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2020 по 31.12.2022.
Позивач, не погоджуючись з винесеним наказом, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.
Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За правилами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Частиною 1 ст. 78 ПК України врегульовано, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав, передбачених пунктами 78.1.1 - 78.1.22 ПК України.
Пунктами 78.4 - 78.7 ст. 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому ст. 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені ст. 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено ст. ст. 83, 85 цього Кодексу.
Згідно пп. 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- 78.1.1. отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
- 78.1.4. виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Абзацом другим пункту 78.2 статті 78 ПК України чітко визначено, що контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
З наявних матеріалів справи видно, що підставою для призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ М`ясокомбінат ЮВІЛЕЙНИЙ у відповідності до наказу №6936-п від 30.12.2024 є п.п. 78.1.4 п. 78.1, п. 78.4 ст. 78 ПК України, а саме виявлення контролюючим органом фактів, що, на його думку, свідчать про недостовірність визначення ТОВ М`ясокомбінат ЮВІЛЕЙНИЙ даних у податковій звітності з податку на прибуток за 2022 рік та у зв`язку з ненаданням відповідача на запит разом з підтверджуючими документами.
За наслідками такої перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області складено акт перевірки №1716/04-36-07-03/24615640 від 02.05.2023.
Вказані обставини також не заперечуються відповідачем.
Отже, суд робить висновок, що в порушення приписів абзацу другого пункту 78.2 ст. 78 ПК України, відповідач видав оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової перевірки, яка передбачена підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 ст. 78 ПК України, з питань, які були охоплені попередньою документальною позаплановою перевіркою.
Зазначена правова позиція суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 21.06.2022 у справі №804/5201/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України та ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховується судом під час вирішення спору.
Суд зазначає, що реалізація відповідачем своїх функцій податкового контролю шляхом проведення документальної позапланової виїзної перевірки вже перевіреного періоду за оспорюваним наказом призводить до порушення прав позивача.
Оскаржуваним наказом відповідача належить провести повторну перевірку питань, що були предметом дослідження під час перевірки проведеної в позивача в лютому - травні 2023 року.
Згідно підпункту 78.1.12 пункту 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, коли контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
При цьому абзацом другим наведеної норми передбачено, що наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Наведена норма містить ряд обов`язкових умов для проведення повторної перевірки, що покликані забезпечити захист прав платника податків від зловживання з боку контролюючого органу, а саме чітко визначені підстави проведення перевірки, які повинні бути підтвердженні чітко визначеними та документально підтвердженими обставинами.
Таким чином, суд робить висновок, що проведення повторної перевірки з питань, що вже досліджувались податковим органом, можливе у виняткових та чітко визначених випадках, оскільки за наслідками повторної перевірки ймовірне застосування до платника податків більш суворої відповідальності ніж за результатами первинної перевірки.
Податковий кодекс України не міститься винятків щодо можливості призначення повторної перевірки за період, що вже підлягав перевірці, у випадку отримання податковим органом вироку щодо контрагента позивача.
Суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 (справа №160/3364/19) зазначено, що вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України не може створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності. Вирок може слугувати підтвердженням нереальності операцій між платником податку та його контрагентом, тільки якщо він містить посилання саме на ці операції. Визнання вироком суду у кримінальному провадженні підприємства фіктивним не обов`язково означає, що всі його операції з усіма контрагентами були фіктивними за весь період його діяльності.
Виходячи зі змісту згаданого вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність вироку у кримінальній справі не є обставиною, що безумовно вказує на фактичне нездійснення господарської операцій, натомість, врахуванню підлягають саме встановлені у цьому судовому рішенні фактичні обставини.
Підставою для донарахування платнику податку грошових зобов`язань може слугувати лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань.
З аналізу наведеної правової позиції Верховного Суду, судом встановлено, що отримання ГУ ДПС у Дніпропетровській області вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2024 у справі №932/2491/24 не є підставою для проведення повторної перевірки стосовно позивача, навіть за відсутності відповіді з підтверджуючими документами на запит податкового органу, оскільки контролюючим органом було проведено перевірку позивача за вказаний період на підставі аналізу складених документів первинного бухгалтерського обліку.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа Проніна проти України, рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3028,00 грн та 908,40 за подачу заяви про забезпечення позову.
Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 3936,40 грн підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю М`ясокомбінат ЮВІЛЕЙНИЙ судові витрати у розмірі 3936 (три тисячі дев`ятсот тридцять шість) грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський