Справа № 380/9946/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/9946/24 пров. № А/857/34328/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року (суддя Гулкевич І.З., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 20.06.2024, просив: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №1-1305, №1-1305 від 02.05.2023 та №2-1305 від 13.12.2023. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оподатковані об`єкти нежитлової нерухомості на АДРЕСА_1 , загальною площею 3 705,8 кв.м. належать до категорії будівель сільськогосподарських товаровиробників (рибне господарство), на які поширюється пільга 100% суми податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Ці об`єкти належать до пільгових категорій об`єктів та споруд, на які поширюється пільга 100% від суми податкового зобов`язання. Тому нарахування податку на нерухоме майно за період 2022 року за вищевказані об`єкти нерухомого майна є протиправним. Також застосовано подвійне оподаткування щодо одного й того ж нежитлового приміщення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає стосовно пільги, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують безпосередній статус як фізичної особи сільськогосподарським товаровиробником, а також не долучено докази, що підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 як фізичною особою платником податків сільськогосподарської діяльності. Вказує, що сама по собі специфіка об`єкта оподаткування наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування. Стосовно застосування подвійного оподаткування одного і того ж нежитлового приміщення, зазначає, що згідно з даними Державного реєстру речових права на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебуває три нежитлових приміщення по АДРЕСА_2 . Вказує, що податковий орган нараховує податок на нерухоме майно із наявної інформації, яка міститься у реєстрі, де вказані всі нежитлові приміщення, та такі об`єкти є розділені.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.10.2024 №843439, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна:

-будівлі та споруди майнового комплексу загальною площею 3705,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .;

-нежитлове приміщення загальною площею 297,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .;

-нежитлове приміщення загальною площею 494,10 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.05.2023 №1-1305, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік на суму 29006,25 грн.

Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.05.2023 №1-1305, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік на суму 48174,75 грн.

Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.12.2023 №2-1305, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік на суму 361315,50 грн.

Позивач звернувся із скаргами на вказані податкові повідомлення-рішення.

За результатами розгляду скарг позивача Державною податковою службою України 26.02.2024 прийнято рішення №5089/6/99-00-06-01-03-06, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 02.05.2023 №1-1305, №1-1305. Також прийнято рішення від 06.03.2024 №6316/6/99-00-06-01-03-06, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення №2-1305 від 13.12.2023.

Не погодившись із вищезазначеним податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав із даною позовною заявою.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач двічі нарахував податкове зобов`язання про сплату податку за 2022 рік на одне і те ж нерухоме майно

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 ПК).

До місцевих податків належать: податок на майно (підпункт 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК).

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів а або б підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів а або б підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до абз. г пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів б і в цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України, сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

8 липня 2021 року Львівська міська рада прийняла ухвалу №1075 Про встановлення ставок та пільг на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Пунктом 3 цієї ухвали передбачено, що вона набирає чинності 01.01.2022.

Додатком №2 до цієї ухвали визначено Перелік пільг для фізичних осіб та юридичних осіб, наданих відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У додатку №2 до цієї ухвали теж передбачено, що пільги вводяться в дію з 01.01.2022. Пунктом 3 вищевказаного Переліку, до пільгових категорій будівель та споруд віднесено, зокрема будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у господарській діяльності. Пільга 100% від суми податкового зобов`язання.

Відповідно до Додатку №2 вказаної вище ухвали ЛМР на 2022 рік на території міста Львова пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлені в залежності від класифікації будівель за їх функціональним призначенням, зони розміщення такого об`єкта та власника (фізична/юридична особа).

Нежитлові будівлі та споруди, що стали об`єктом оподаткування на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Опришківська, 5.

Ці об`єкти нерухомого майна використовуються позивачем у сфері рибного господарства. Отже, будівлі та споруди на вул. Опришківській, 5 у м.Львові загальною площею 3 705,8 кв.м. призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, зокрема, рибного господарства.

Позивач, згідно наявної у справі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поміж іншого займається переробленням та консервуванням риби, ракоподібних та молюсків (КВЕД 10.20).

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507 затверджений і введений в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу Будівлі нежитлові (група 127 Будівлі нежитлові інші клас 1271 Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства).

Згідно характеристики будівель та споруд на вул. Опришківській, 5, загальною площею 3705,8 кв.м., до складу загальної площі нежитлових будівель, зокрема, відносяться такі приміщення, які безпосередньо пов`язані із рибним господарством, а саме: Будівля холодильника літ. В-1 Будівля зарядно-акумуляторної літ Г-1 Градирні басейни літ. Л-1, М-1 (для охолодження води) Будівля конденсаторної літ. К-1.

Крім вищевказаних будівель та споруд, які використовуються в процесі переробки рибної продукції, до загальної площі об`єкта входять також приміщення прохідної літ. А-1, приміщення головного корпусу літ 3-2.

Отже, об`єкти нежитлової нерухомості на вул. Опришківській, 5, загальною площею 3 705,8 кв.м. належать до категорії будівель сільськогосподарських товаровиробників (рибне господарство).

Класифікація будівель та споруд, код найменування зазначаються відповідно до державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту від 17.08.2000 № 507. Віднесення нерухомого майна до того чи іншого класу впливає на визначення ставки податку та відповідно розміру податкового зобов`язання платника податку.

Ухвалою Львівської міської ради від 08.07.2021 № 1075 не встановлено єдиної загальної ставки податків для об`єктів нерухомого майна та не встановлено ставок податків на нерухоме майно, яке за функціональним призначенням не належить до жодної з категорій, або яке неможливо віднести до однієї з категорій.

Відповідачем при визначенні розміру податку на нерухоме майно застосовано єдину загальну ставку для об`єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Опришківська, 5 залежно від зони розміщення об`єкта нерухомості без врахування функціонального призначення будівель.

Крім того, не вказано, до якого класу будівель віднесено будівлі позивача для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а отже не доведено правильність застосування відповідних ставок у податкових повідомленнях-рішеннях.

ГУ ДПС у Львівській області щодо ОСОБА_1 було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.05.2023 №1- 1305.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення №1-1305, ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300 за податковий період - 2022 рік, загальна сума податкового зобов`язання - 29 006, 25 грн. Об`єктом оподаткування стало нежитлове приміщення, що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, площею 297,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

ГУ ДПС у Львівській області щодо ОСОБА_1 було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.05.2023 №1-1305.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення №1-1305, ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300 за податковий період - 2022 рік, загальна сума податкового зобов`язання - 48 174,75 грн. Об`єктом оподаткування стало нежитлове приміщення, що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, площею 494,10 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №4765 від 25.11.2020, виданої Комунальним підприємством Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 площею 297,5 кв.м. та 494,1 кв.м. є частиною будівлі літ 3-2 - головний корпус загальною площею 2 095,7 кв.м. та входять до складу загальної площі нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 - 3 705,8 кв.м.

Натомість, ГУ ДПС у Львівській області 13.12.2023 приймає ще одне податкове повідомлення-рішення №2-1305-UA0025047 щодо нежитлового приміщення площею 3705,8 кв.м. на суму 361 315,50 грн. за податковий період - 2022 рік.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач двічі нарахував податкове зобов`язання про сплату податку за 2022 рік на одне і те ж нерухоме майно.

Згідно довідки № 4765 від 25.11.2020, виданої Комунальним підприємством Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Опришківська, 5, загальною площею 494,1 кв.м є частиною будівлі літ 3-2- головний корпус за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2095,7 кв.м, та входять до складу даної загальної площі 3705,8 кв.м.

Проте, податковим органом під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не було взято до уваги даний факт.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення скасуванню.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі №380/9946/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді Л. Я. Гудим
З. М. Матковська