Справа № 500/1263/25
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

Справа № 500/1263/25

02 квітня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому просить: стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 за період з 15.06.2022по 24.07.2024 3% річних, а саме 6902,67 грн з простроченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні 109006,20 грн.

Ухвалою суду від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Національної поліції в Луганській області подано до суду відзив, а також клопотання про залишення позову без розгляду. В обгрунтування вказаного клопотання зазначено про пропущення шестимісячного строку звернення до суду, оскільки право вимоги трьох процентів річних від сплаченої суми у позивача виникло 25.07.2024, тобто з цієї дати розпочався сплив процесуального строку для вирішення адміністративного спору. Таким чином процесуальний строк для вирішення адміністративного спору у цій справі сплинув ще 25.01.2025.

Ухвалою суду від 27.03.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк, достатній для усунення її недоліків (із зазначенням способу їх усунення) до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

Відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.03.2025 позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням та доказами поважності причин його пропуску, або ж зменшити позовні вимоги з урахуванням строку звернення до суду.

На виконання вимог вказаної ухвали, на адресу суду надійшла заява про поновлення процесуального строку. В обгрунтування вказаної заяви зазначено, що 06.09.2024 Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги адвокату Баган О.В. надано доручення №017/04.1/8810, для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 у справі про стягнення відсотків за несвоєчасну виплату розрахункових коштів виплачених при звільненні. В періоди 29.06.2024 - 19.08.2024, 05.10.2024 - 28.10.2024 та 27.12.2024 - 26.01.2025 ОСОБА_1 перебувала за межами України, та не мала реальної можливості користуватись комп`ютерною технікою, доступ до мережі інтернет був обмежений. У період з 03.12.2025 по 25.02.2025, ОСОБА_1 , у зв`язку з сімейними обставинами, знаходилась у м.Харків у своєї дочки ОСОБА_2 , у зв`язку з чим не було можливості узгодити та підписати позовні вимоги та подати позовну заяву до 24.01.2025. У зв`язку з наведеними обставинами позовну заяву було подано 05.03.2025.

Вирішуючи питання чи є причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами поважними, суд зазначає наступне.

Так, ч.3 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ч.2 ст.118 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 за період з 15.06.2022 по 24.07.2024 3% річних, а саме 6902,67 грн з простроченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні 109006,20 грн.

Натомість даний позов, сформованої в системі "Електронний суд", пред`явлено до суду 05.03.2025, що свідчить про недотримання ним встановленого ст.122 КАС України шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного процесуальним законом строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Причина пропуску строку, за загальним правилом, може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) обставина виникла протягом строку, який встановлений законом або судом; 4) обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. У свою чергу, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 16.09.2021 у справі № 560/5412/20, від 01.06.2022 у справі № 460/100/21, від 29.03.2023 у справі № 380/10073/20, від 04.07.2023 у справі №620/4707/22, від 20.07.2023 у справі №420/8355/22.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 як спадкоємиць 24.07.2024 отримала грошові кошти, які належали її покійному чоловіку, що також підтверджується платіжною інструкцією від 23.07.2024 № 1695.

Зволікання зі звернення до суду з цим позовом про стягнення 3% річних з простроченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 15.06.2022 по 24.07.2024, позивач пояснює перебуванням за межами України в періоди 29.06.2024 - 19.08.2024, 05.10.2024 - 28.10.2024 та 27.12.2024 - 26.01.2025, про що свідчать відповідні відмітки в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, та відсутністю реальної можливості користуватись комп`ютерною технікою, обмеженістю доступу до мережі інтернет.

Однак, позовна заява у цій справі, сформована в системі "Електронний суд" 05.03.2025 представником позивача адвокатом Баган О.В., якій Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги надано доручення №017/04.1/8810 ще 06.09.2024.

Водночас представник позивача лише в загальному зазначено про неможливість узгодити позовні вимоги та подати позовну заяву до 24.01.2025, посилаючись на перебування ОСОБА_1 у період з 03.12.2025 по 25.02.2025 (період некоректно зазначений самим представником позивача), у зв`язку з сімейними обставинами, у м.Харків у своєї дочки ОСОБА_2 . Жодних доказів на підтвердження таких обставин не надано.

Процесуальна поведінка позивача не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку, в тому числі поза межами, як періоду перебування за кордоном, так і періоду перебування в м.Харків.

Відтак, позивач у встановлений законодавством строк до суду не звернувся, доказів наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надав.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст.123 КАС України, відповідно до ч.3 якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, в силу вимог п.8 ч.1 ст.240 КАС України, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем у встановлений судом строк не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, то позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.123, 171, 240, 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Національної поліції в Луганській області (місцезнаходження: вул.Філософська, 39А, м.Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, 49006, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.