Справа № 240/11289/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11289/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

01 квітня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці від 13.12.2023 №UA101000/2023/000375/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 12533 гривні 06 копійок.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до Житомирської митниці Держмитслужби подано електрону митну декларацію №23UA09U3 для митного оформлення легкового автомобіля марки LAMBORGHINI, модель - GALLARDO, колір - чорний, кількість місця - 2, робочим об`ємом циліндрів двигуна 5204 кубічних сантиметрів, тип кузова - купе, колісна форма - 4х4, календарний рік виготовлення - 2010 року, модельний рік виготовлення 2011 року, має пошкодження водою (а.с. 19-20).

У ЕМД №23UA09U3 вказано: особа, відповідальна за фінансове врегулювання: ОСОБА_1 , вантажоодержувач: ОСОБА_2 , декларант/представник ТОВ "АВТОКОЛЄР", рядок 43 код МВ в -6.

До ЕМД додано довіреність №2910 від 29.11.2023 у якій вказано, що ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 "купити (придбати) на моє ім`я будь який транспортний засіб, за ціну та на умовах відомих мені, на території та будь якої іншої країни світу у будь якої фізичної чи юридичної особи; оформити та отримати необхідну документацію щодо придбаного на моє ім`я будь якого транспортного засобу; ввезти та розмитнити придбаний на моє ім`я транспортний засіб" (а.с. 148).

Одночасно із митною декларацією №23UA09U3 подано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраного резервного методу її визначення. Зокрема:

- 0380 інвойс № AEINT17011991 від 26.09.2023;

- 2800 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 21.08.2023

- 4202 довіреність від 29.11.2023;

- d4207 б/н договір з декларантом;

- 71 від 21.08.2023 сертифікат про походження товару з Канади;

- 8016 CH 363656 витяг з внутрішнього паспорта ОСОБА_3 ;

- 9000 довідка №051223069 від 05.12.2023;

- довідка щодо відповідності транспортного засобу економам;

- 9000 інформація з інтернету від 01.12.2023;

- 9000 фото від 06.12.2023;

- 9202 б/н від 29.11.2023 витяг з карткового рахунку про оплату за митне оформлення товару.

Подання вищенаведених документів відповідач не заперечує.

За наслідком процедури консультацій посадовими особами Житомирської митниці Державної митної служби України здійснено коригування митної вартості товарів та прийнято оскаржуване рішення № UA101000/2023/000375/2 від 13.12.2023, яким визначено митну вартість товарів за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України).

В мотивувальній частині рішенні (графа 33) визначено обставини прийняття оскаржуваного рішення:

Документи, подані для митного оформлення містить розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме;

- Рахунок-фактура (інвойс) від 26.09.2023 № 1284628 не містить підпису та/або печатки уповноваженої особи продавця про його схвалення, що може свідчити про те, що даний документ не набув чинності та не має юридичної сили.

- Вартість товару у рахунку - фактурі (інвойсі) від 26.09.2023 № 1284628 визначена у двох валютах; CAD - канадський долар та USD - американський долар, що мають різні курси котирування, при цьому сума за товар визначена на одному рівні - 55484,00. Наявність таких розбіжностей у документі унеможливлює перевірку фактичної ціни продажу товару, що підлягає сплаті за нього.

- Не подано документ про оплату оцінюваного товару, як це передбачено ч. 2 ст. 53 Митого кодексу України. Рахунок-фактура (інвойс) від 26.09.2023 № 1284628 передбачає оплату за товар упродовж 7 днів. Таким чином, у митого органу є підстави вважати, що на момент митого оформлення товару він повинен повністю оплачений покупцем.

- Інформація з мережі інтернет про кінцеву ціну за товар, не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки; 1) містить декілька відомостей про ціну продажу; 2) не містить інформації про покупця товару і продавця та може не стосуватися купівлі-продажу товару між особами, що зазначені у рахунку-фактурі (інвойсі) від 26.09.2023 № 1284628; 3) не відповідає правилам ч. 2 та ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України.

- До митної декларації не долучено документ, що підтверджує витрати покупця на транспортування оцінюваного транспортного засобу до митного кодону України.

- Декларантом не подані документ, які підтверджують наявність аварійних пошкоджень у оцінюваного транспортного засобу, що могли б вплинути на ціну товару у бік її зменшення.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом): 3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 4) копію митної декларації країни відправлення.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у прийнятті митної декларації та коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Митне оформлення за правилами регулювання положень частини 1 статті 248 коментованого Кодексу розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1 статті 257 МК України).

Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 МК України, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Кодексу слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

У частині 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як визначено частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду справи, у рядку 43 митної декларації №23UA09U3 вказано, що митна вартість товару визначена за другорядним методом - резервним.

За приписами частини 1-3 статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Із наведених положень слідує, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості, у тому числі якщо декларант самостійно визначає митну вартість за резервним методом. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині 3 статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.

Так у оскаржуваному рішенні зазначено: "Документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення не подані до митного оформлення. Митна вартість, визначена згідно з положеннями статті 64 «Резервний метод» Митного кодексу України, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях." "Також, не подані документи, що підтверджують обраний метод визначення митної вартості згідно із ст. 64 Митого кодексу України."

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно із митною декларацією, для підтвердження митної вартості товару і обраного резервного методу її визначення, надано відповідачу наступні документи:

- 0380 - інвойс № AEINT17011991 від 26.09.2023;

- 2800 - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 21.08.2023

- 4202 - довіреність від 29.11.2023;

- d4207 - б/н договір з декларантом;

- 71 від 21.08.2023 сертифікат про походження товару з Канади;

- 8016 CH 363656 витяг з внутрішнього паспорта ОСОБА_1 ;

- 9000 довідка №051223069 від 05.12.2023;

- довідка щодо відповідності транспортного засобу економам;

- 9000 - інформація з інтернету від 01.12.2023;

- 9000 - фото від 06.12.2023;

- 9202 - б/н від 29.11.2023 витяг з карткового рахунку про оплату за митне оформлення товару.

Отже, до митної декларації №23UA09U3 не надано документів та при обґрунтуванні резервного методу визначення митної вартості товару не зазначено, на підставі яких раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях було визначено митну вартість товару: легковий автомобіль, бувший у використанні, марка - LAMBORGHINI, модель GALLARDO, робочий об`єм циліндрів двигуна -5204 см3, календарний рік виготовлення 2010 за ціною товару 55484,00.

За приписами ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Представник позивача під час розгляду справи зазначив, що декларантом визначено митну вартість товару за його ціною.

Однак, такі твердження судом не враховуються, оскільки належними доказами підтверджується зазначення у ЕМД №23UA09U3 саме резервного методу визначення митної вартості товару.

З урахуванням викладених вище обставин суд дійшов висновку, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, з урахуванням вказаного методу визначення митної вартості товару, є недостатніми та такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності вказаних у митній декларації №23UA09U3 відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів.

Разом з тим суд зазначає, що згідно пункту 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так у рішенні від 13.12.2023 №UA101000/2023/000375/2 про коригування митної вартості товарів вказано: "Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митого кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД- 23UA49U4 від 09.10.2023:

- Марка FERARRI.

Модель 612 Scagiietti F1.

Ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

Номер шассі не визначено.

Загальна кількість місць включаючи місце водія 4.

Тип двигуна бензиновий.

Робочий об`єм циліндрів 5748 см3.

Потужність двигуна 397 кВт.

Колісна формула 4x2.

Рік виготовлення 2005. Модельний рік 2006.

3гідно розшифровки він коду країна походження Італія (ІТ) - 121 698,55 CAD за одиницю".

Однак, у митній декларації №23UA09U3 вказано:

- марка LAMBORGHINI,

модель - GALLARDO,

кількість місця - 2,

робочим об`ємом циліндрів двигуна 5204 кубічних сантиметрів,

колісна форма - 4х4,

календарний рік виготовлення - 2010 року,

модельний рік виготовлення 2011 року,

має пошкодження водою

Отже, товар, вказаний у МД 23UA49U4 від 09.10.2023 та товар, вказаний у МД №23UA09U3 не є ідентичними або подібними (аналогічними), а тому відповідачем протиправно здійснено коригування митної вартості товару, що вказаний у №23UA09U3 з урахуванням МД- 23UA49U4 від 09.10.2023.

У оскаржуваному рішенні також вказано: "Різниця у показниках робочого об`єму двигуна з оцінюваним транспортним засобом компенсується різницею у році виготовлення транспортного засобу, що використаний для цінової інформації".

Однак, суд зауважує, що різниця між зазначеним митним органом для порівняння транспортним засобом та транспортним засобом, митна вартість якого була коригована оскаржуваним рішенням, не лише до року випуску та об`ємі двигуна, а й у марці та моделі, кількості місць для сидіння, колісній формі.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.