Справа № 160/29245/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засідання Лінчук С.В.,
за участі: представника позивача: представника відповідача Мальцева В.П. не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю ТПК ГАММА Мальцева Вадима Петровича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю ТПК ГАММА в особі представника адвоката Мальцева Вадима Петровича до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
04.11.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 01.11.2024 року через систему Електронний суд позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю ТПК ГАММА в особі представника Мальцева Вадима Петровича до Дніпровської митниці, в якій представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 06.11.2024 року просить суд:
За наслідками розгляду даної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ТПК ГАММА в особі представника адвоката Мальцева Вадима Петровича до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю.
18.03.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 18.03.2025 року через систему «Електронний суд» заява представника товариства з обмеженою відповідальністю ТПК ГАММА Мальцева Вадима Петровича про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник заявника просить суд:
2. стягнути з Дніпровської митниці (ЄДРПОУ ВП 43971371) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. згідно поданої заяви
21.03.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло сформоване 21.03.2025 року через систему «Електронний суд» Дніпровської митниці Дерець Тетяни Валентинівни заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому представник відповідача просить відмовити повністю щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
21.03.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю ТПК ГАММА Мальцева Вадима Петровича про ухвалення додаткового судового рішення. Призначено заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю ТПК ГАММА Мальцева Вадима Петровича про ухвалення додаткового судового рішення у судовому засіданні у судовому засіданні на 01.04.2025 року о 11:00 год.
У судове засідання 01.04.2025 року прибув представник позивача.
Представник позивача просив задовольнити дану заяву у повному обсязі та стягнути з Дніпровської митниці судові витрати на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що означену заяву слід задовольнити частково з огляду на наступне.
Особливості ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, частиною першою цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.
Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Правове регулювання витрат на професійну правничу допомогу містить стаття 134 КАС України.
Так, частиною першою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин другої-п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд відзначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Приписами Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі № 826/1216/16.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.09.2019 року по справі № 810/2760/17.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Cуд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Також, у вищевказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
З огляду на викладене, обраховуючи доцільність понесених позивачем витрат належить аналізувати через призму не тільки долучених доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, але і з урахуванням складності справи та складності наданих послуг.
У контексті викладеного суд зазначає, що згідно п. 4 додаткової угоди від 19.04.2024 року №1 до договору про надання правової допомоги № 19-04/БП/2024, яка укладена між адвокатом Мальцевим В.П. та ТОВ «ТПК ГАММА», вартість послуг (адвокатського гонорару) встановлюється за домовленістю сторін у фіксованому розмірі за підготовку документів, складання адвокатських запитів та ведення справи у суді першої та другою інстанції у наступному розмірі:
1. Складання процесуальних документів на досудовому етапі (адвокатські запити, звернення, пояснення від імені клієнта), здійснення супроводження захисту інтересів клієнта для суду першої інстанції заяви в інтересах клієнта (послуга), винагорода виконавця за надання послуги, грн. - 10 000, сума (грн) 10 000 грн.
2. Складання процесуальних документів для суду другої інстанції: апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, заперечення на апеляційну скаргу в інтересах клієнта - (послуга), винагорода виконавця за надання послуги, грн. - 10 000, сума (грн) 10 000 грн.
Суд зазначає, що оскільки судове рішення у даній справі прийнято судом 11.03.2025 року, та справа в апеляційному порядку не розглядалась, то така послуга як складання процесуальних документів для суду другої інстанції: апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, заперечення на апеляційну скаргу в інтересах клієнта - (послуга), винагорода виконавця за надання послуги, грн. - 10 000, сума (грн) 10 000 грн. є безпідставною та необґрунтованою.
Суд звертає увагу на те, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати як за адвокатські запити, звернення, пояснення від імені клієнта не належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи (частина 3 статті 132 КАС України).
Як убачається із акту від 26.12.2024 року №4 наданих послуг за договором № 19-04/БП/2024 від 19.04.2024 року на загальну суму 30 000 грн., який укладена між ФОП ОСОБА_1 як «Виконавець» та ТОВ «ТПК ГАММА» в особі генерального директора Ганістрат О.А. (Клієнт, Замовник), були надані наступні юридичні послуги:
1. Складання процесуальних документів для суду другої інстанції до Дніпровського апеляційного суду: два відзиву на апеляційні скарги Дніпровської митниці по справам 203/4013/24 та 203/4017/24 (послуга), кількість дві, винагорода виконавця за надання послуги, грн. - 20 000, сума (грн) 20 000 грн.
2. Складання процесуальних документів для суду першої інстанції: позовна заява та заява про забезпечення позову по ТПК ГАММА до Окружного адміністративного суду (послуга), кількість дві, винагорода виконавця за надання послуги, грн. - 5000, сума (грн) 5000 грн.
При цьому, така послуга як за складання процесуальних документів для суду першої інстанції: позовна заява та заява про забезпечення позову по ТПК ГАММА до Окружного адміністративного суду (послуга), кількість дві, винагорода виконавця за надання послуги, грн. - 5000, сума (грн) 5000 грн. є значно завищеною.
Як убачається із акту від 31.01.2025 року №5 наданих послуг за договором № 19-04/БП/2024 від 19.04.2024 року на загальну суму 20 000 грн., який укладена між ФОП ОСОБА_1 як «Виконавець» та ТОВ «ТПК ГАММА» в особі генерального директора Ганістрат О.А. (Клієнт, Замовник), були надані наступні юридичні послуги:
Доводи представника відповідача на посилання приписів ч. 7 ст. 139 КАС України задля залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду судом до уваги не беруться, оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.
З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 25 000 гривень витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
За таких обставин з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних робіт (наданих послуг), а також беручи до уваги заперечення відповідача, суд уважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 1000,00 грн.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 01 квітня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду. Виготовлення додаткового рішення у повному обсязі здійснено 02 квітня 2025 року.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд
Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю ТПК ГАММА Мальцева Вадима Петровича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст додаткового рішення суду складений 02 квітня 2025 року.
Суддя С. В. Прудник