Справа № 200/6232/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року справа №200/6232/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку плисового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 р. у справі № 200/6232/24 (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування при визначені розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді 11 місяців 16 днів (з 24 листопада 1973 року по 9 листопада 1974 року);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_1 ) зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді 11 місяців 16 днів календарного періоду проходження строкової військової служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розрахунку 88 відсотків суддівської винагороди судді, починаючи з 27 грудня 2023 року, та виплатити різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11 липня 2024 року №72 щодо неврахування при визначені розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді 11 місяців 16 днів, за період з 24 листопада 1973 року по 09 листопада 1974 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді 11 місяців 16 днів календарного періоду проходження строкової військової служби за період з 24 листопада 1973 року по 09 листопада 1974 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з розрахунку 88 відсотків суддівської винагороди судді, починаючи з 27 грудня 2023 року, та виплатити різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, не погодившись рішення суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що законодавством передбачено можливість застосування екстериоріального призначення та перерахунку пенсій. Порядок приймання, оформлення і розгляд документів відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Позивач 02.07.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою № 9594 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (врахування проходження строкової військової служби до стажу роботи на посаді судді). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.07.2024 № 72 відмовлено гр. ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до його заяви та з огляду на наступне:

Частиною 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII передбачено, що перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Нормами статті 142 та пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 визначено право судді, який вийшов у відставку, зокрема, на щомісячне довічне грошове утримання.

При цьому, частиною третьою статті 142 та абзацом другим пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 передбачено збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці за кожний повний рік роботи на посаді судді.

При розгляді матеріалів пенсійної справи виявлено, що проходження військової служби в період з 24.11.1973 по 09.11.1974 було раніше враховано позивачу до загального стажу. Враховуючи вищевикладене, відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Також скаржник не погоджується з рішення суду в частині стягнення судового збору з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що правова позиція щодо необхідності зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеного у постановах від 06.03.2018 у справі № 08/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17 та від 24.03.2020 у справі № 559/512/17, від 22 січня 2025 року у справі № 540/5794/21 тощо.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

ОСОБА_1 , з 31 жовтня 2013 року був звільнений у відставку з посади судді Вищого господарського суду України згідно вимог пункту 9 частини 5 статті 126 Конституції України (в зв`язку з досягненням 65 років). На підставі Закону України Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року № 2453-VI позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою від 19.01.2024 про призначення/перерахунок пенсії зареєстровано за №931.

Матеріали справи містять лист ГУ ПФУ в м. Києві від 26.03.2024 та рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №72 від 26.01.2024.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою від 26.03.2024 про призначення/перерахунок пенсії зареєстровано за №4382.

08.04.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м.Києві з заявою про призначення/перерахунок пенсії, зареєстровано за №5032.

Відповідно до протоколу з особистого кабінету 08.04.2024 було здійснено перерахунок пенсії, відповідно до якого, позивачу було призначено довічне грошове утримання з 27.12.2023 в сумі 248298,75 грн. (основна пенсія, що становило 90 % розрахунку пенсії від заробітку) та 590,25 грн (надбавка за особливі заслуги), всього 248889,00 грн.

12.04.2024 №14359-13340/О-02/8-2600/24 ГУ ПФУ в м. Києві надіслало листа позивачу, в якому зазначило, що позивач перебуває на обліку як одержувач щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VII. На підставі заяви від 08.04.2024 позивача проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до наданої разом із заявою довідкою від 18.01.2024 №274/0/2-24. Перерахунок проведено з 27.12.2023 у зв`язку з набранням чинності змін до Закону №1402. Доплата по перерахунку за період з 27.12.2023 по 30.04.2024 нарахована та планується до виплати у найближчий виплатний період.

11.06.2024 №2600-0504-8/118153 ГУ ПФУ в м. Києві надіслало листа позивачу, в якому зазначило, що в результаті приведення у відповідність до норм чинного законодавства матеріалів пенсійної справи, виникла переплата за період з 27.12.2023 по 30.04.2024 в розмірі 45921 грн 92 коп. Пропонує позивачу протягом місяця з дня отримання даного повідомлення, добровільно вирішити питання щодо повернення надміру виплачених коштів (разово або частинами) на р/р НОМЕР_1 , МФО 322669, у Головному управлінні міста Києва та Київській області АТ Ощадбанк, отримувач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, призначення платежу: погашення переплати по пенсійній справі ОСОБА_1 №72/3010.

02.07.2024 позивач звернувся з заявою №9594 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (Шевченківський район) щодо включення до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарного періоду проходження строкової військової служби.

Звернення було опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11 липня 2024 року №72 (надіслано позивачу листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві 11 липня 2024 року № 2600-0213-8/137227) в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням строкової служби в армії, було відмовлено.

З наданого витягу форми РС-право алгоритму розрахунку позивача вбачається, що позивачу період проходження строкової військової служби враховано до загального страхового стажу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частиною 1 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 2 статті 142 Закону № 1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною 1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною 1 цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 щодо забезпечення безперервності здійснення правосуддя найвищим судом у системі судоустрою України" від 21 листопада 2023 року № 3481-IX внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, у розділі XII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 14-4 такого змісту:

"У разі звільнення у зв`язку з поданням заяви про відставку незалежно від займаної посади суддям Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України гарантується призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі та в порядку, передбачених цим Законом, виходячи з розміру суддівської винагороди, що обчислюється з базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду.

Судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України, яким призначено розмір щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529 із наступними змінами), мають право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у порядку та розмірі, визначених частиною третьою статті 142 цього Закону, виходячи з розміру суддівської винагороди, що обчислюється з базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду.

Особові справи суддів, зазначених у цьому пункті, підлягають зберіганню у Верховному Суді, на який покладається видача документів для призначення/перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці".

27 грудня 2023 року набув чинності Закон №3481-IX.

Отже, набрання чинності Законом України від 21 листопада 2023 року № 3481-IX, яким внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", тягне за собою виникнення підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке проводить відповідний пенсійний орган.

Згідно пункту 2 розділу І Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року № 3-1 (далі Порядок №3-1) заява про призначення/перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр), або вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Пунктом 1 розділу IV Порядку № 3-1 передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини 2 статті 27 Закону України "Про Конституційний Суд України" органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Як передбачено пунктом 6 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок (пункт 6 розділу IV Порядку № 3-1).

Отже, перерахунок проводиться з дня виникнення права, у даному випадку з 27 грудня 2023 року.

Спірним питанням є наявність у позивача права на зарахування періоду проходження військової служби в період з 24.11.1973 р. по 09.11.1974 р. до стажу роботи на посаді судді.

Згідно зі статтею 137 Закону №1402-VIIІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII установлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до частини 1 статті 131 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Суд зазначає, що статтею 137 Закону №1402-VIIІ та статтею 131 Закону №2453-VI визначені складові стажу роботи на посаді судді, серед яких відсутні періоди проходження дійсної строкової військової служби.

Разом з цим згідно з пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862-ХІІ (чинного з 10 лютого 1993 року до 01 січня 2012 року) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

У частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ наведено визначення військової служби та зазначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 5 Закону СРСР від 12.10.1967 «Про загальний військовий обов`язок» визначено, що військова служба складається з дійсної військової служби та служби у запасі Збройних Сил СРСР.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону СРСР від 12.10.1967 «Про загальний військовий обов`язок» громадяни, прийняті до військово-навчальних закладів, перебувають на дійсній військовій службі та називаються курсантами. На них поширюються обов`язки, встановлені для військовослужбовців строкової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року №584/95 (далі Указ №584/95), чинній до 01 березня 2008 року, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, період проходження строкової військової служби.

Згідно з пунктом 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року №865 (далі Постанова №865) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, календарний період проходження строкової військової служби.

Верховний Суд у постанові від 13.12.2023 у справі №990/288/23 аналізував питання щодо того, який максимальний термін служби в армії може бути зараховано до стажу осіб, що дає право на відставку, відповідно до, у тому числі, норм Постанови №865. Верховний Суд дійшов висновку, що:

«Строкова військова служба, водночас, має обмежений строк, який станом на час вступу позивача до військово-навчального закладу становив 2 роки (стаття 13 Закону СРСР від 12.10.1967 «Про загальний військовий обов`язок»).

Так, законодавство, чинне на час призначення позивача на посаду судді, передбачало зарахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку, саме календарний період проходження строкової військової служби, який становив 2 роки».

Аналогічний висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 498/337/17, від 20 квітня 2021 року у справі № 344/5707/19 та від 30 березня 2023 року у справі № 280/2167/21, від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17 та від 30 січня 2020 року у справі №592/3694/17 , від 28 серпня 2023 року справа №360/6255/21, від 12 січня 2024 року справа №990/85/23.

З урахуванням наведеного вище правового висновку Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що за будь-яких обставин максимальний строк строкової служби задля зарахування до стажу, що дає право на відставку, не може складати більше 2 років.

Враховуючи викладене, до стажу роботи судді, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягає зарахуванню проходження строкової військової служби.

Згідно з записами в трудовій книжці позивача та довідки Вищого господарського суду України від 01.08.2016 року № 13-43/82 стаж на посаді судді ОСОБА_1 станом на 31 жовтня 2013 року (день відрахування його зі штату Вищого господарського суду України) складав 39 років 5 місяців 7 днів.

Матеріали справи свідчать, що при перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці позивачу не був врахований до стажу судді період проходження ним строкової військової служби.

Згідно з записами в трудовій книжці позивача, довідкою Верховного Суду від 18.01.2024 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві було проведено перерахунок щомісячного довічного утримання суддів у відставці відповідно до Закону №1402-VIII у розмірі 86 відсотків від суддівської винагороди працюючого судді.

З урахуванням наведеного та вказаного правового регулювання, загальний стаж роботи позивача на посаді судді, станом на дату звільнення становить 39 років 5 місяців 7 днів і дає право на отримання щомісячного довічного утримання суддів у відставці у розмірі 88 відсотків від суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, з дати виникнення права - 27 грудня 2023 року.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо посилання апелянта на необґрунтоване стягнення судом першої інстанції судових витрат, суд зазначає наступне.

За ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судом обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені ним.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 р. у справі № 200/6232/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 02 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць