Справа № 440/124/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/124/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати рішення КДКА Полтавської області від 10.12.2024 про позбавлення ОСОБА_1 права на заняття адвокатською діяльністю та анулювання свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2565, видане Радою адвокатів Полтавської області 24.01.2019) з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України незаконним;

скасувати рішення КДКА Полтавської області від 10.12.2024;

зобов`язати КДКА Полтавської області поновити право ОСОБА_1 на заняття адвокатською діяльністю.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області (далі також відповідач, КДКА в Полтавській області) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Прийнято рішення розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що його адвокатська діяльність перебуває в стані призупинення із початку повномасштабного вторгнення, тобто з 24.02.2022.

Позивач стверджував, що вже майже 3 роки він, ОСОБА_1 , не веде адвокатську діяльність, не здійснює захист клієнтів від кримінального обвинувачення на всіх стадіях процесу, не реалізує представництво громадян у судах, інших державних органах в рамках цивільних, господарських та адміністративних справ тощо.

Разом з цим ОСОБА_1 є головою правозахисної громадської організації "НОН-СТОП" (далі - ГО "НОН-СТОП"), зареєстрованої 26.09.2019.

12.12.2024 на електронну пошту позивача надійшов лист КДКА в Полтавській області, з тексту якого позивачу стало відомо про притягнення його, як адвоката, до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке було прийнято за результатами розгляду скарги директора громадської організації "Вибачте, що живі!" (далі - ГО "Вибачте, що живі!").

У скарзі директор громадської організації "Вибачте, що живі" звинувачував "керівника ГО "НОН-СТОП" у веденні активної проросійської діяльності під прикриттям громадської організації. Крім того, скаржник повідомляв про публікацію матеріалів, що дискредитують Україну в особі її органів і посадових осіб та створення загрози національному суверенітетові, територіальній цілісності та національній безпеці України, оскільки діяльність ГО "НОН-СТОП", на думку скаржника, носить антиукраїнський характер.

Позивач стверджував, що скаржником не було надано КДКА Полтавської області доказів того, що публікації контенту у телеграм-каналі "Рух ГО "НОН-СТОП" Україна" були здійснені саме адвокатом ОСОБА_1. та в цих публікаціях була викладена саме його особиста думка.

Позивач зауважував, що хоча ОСОБА_1 є головою ГО "НОН-СТОП", в перелік його службових обов`язків не входить, наприклад, створення, поширення контенту у соціальних мережах. Таким чином, жоден із дописів, розміщених у соціальних мережах Організації, не містить особистої думки ОСОБА_1 , ні як фізичної особи, ні як адвоката, ні як голови ГО.

На думку позивача, скарга директора громадської організації "Вибачте, що живі" була способом тиску на адвокатську діяльність ОСОБА_1. та окремо на ГО "НОН-СТОП", головою якої є ОСОБА_1 .

Позивач вказував на необхідність розмежування адвокатської та громадської діяльності ОСОБА_1. Діяльність ГО "НОН-СТОП", яка є окремою юридичною особою, не може автоматично пов`язуватися з її керівником та його окремо з відмежованою діяльністю адвоката.

Наполягав на тому, що процитований КДКА Полтавської області уривок є оціночним судженням, а ніяк не констатацією фактів з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Таким чином, підтвердити інформацію "достовірними доказами" само по собі видається не можливим. У тексті лише у загальному згадано "наші корупціонери і топ-чиновники", при цьому, конкретні звинувачення чи елементи дискредитації будь-кого та країни в цілому відсутні.

Щодо процедурних порушень, позивач зазначав про порушення строків, встановлених статтею 40

Закону. Скаргу до КДКА Полтавської області директором ГО "Вибачте, що живі!" ОСОБА_2 було подано 11.10.2024, але розгляд справи відбувся 10.12.2024, тобто через майже 2 місяці.

Позивач вважав таке рішення КДКА в Полтавській області протиправним, суб`єктивним, заснованим на особистій нетерпимості до діяльності ОСОБА_1 як адвоката та окремо - громадського діяча й таким, що порушує його права на свободу вираження, незалежну діяльність як адвоката.

28.01.2025 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що надаючи оцінку фактам викладеним в скарзі та матеріалам дисциплінарної справи дисциплінарна палата КДКА Полтавської області дійшла до наступних висновків: 31.01.2024 на каналі "РУХ ГО НОН-СТОП Україна" у соціальній мережі Telegram за посиланням - НОМЕР_1 розміщено публікацію адвоката ОСОБА_1 . На відео голова руху ГО "НОН-СТОП" адвокат ОСОБА_1. заявляє:" Ми знайшли, чого дійсно бояться наші корупціонери і топ-чиновники… Це не війна! Адже їх сім`ї у безпечному Заході, а в їх дома чомусь не прилітає. На війні, як виявилося можна добре заробляти, а будь-які питання щодо корупції на закупках ЗСУ чи відбудові - то зрада та ІПСО. Кримінальний кодекс - на них не діє. Строгість і невідворотність закону це для нас - звичайних смертних. Єдине чого вони бояться, що не зможуть вивести в безпечні країни вкрадені, в морі крові України, свої маєтки. Вони бояться, що служба безпеки банку при відкритті рахунку загуглить їх прізвище, а там одні корупційні скандали. Тому у відкритті рахунку буде відмовлено. Коли про продажі компанії чи маєтку, продавець не захоче або побоїться брати криваві гроші. Коли сусіди в Майамі , Канах чи Лондоні не будуть з ними вітатися. Всім зрозуміло, що на нашу владу і правоохоронців розраховувати нерозумно. Потрібно брати все в свої руки, у руки свободи слова і публічності. Не мовчіть, діліться інформацією про корупцію, виявлені закордоном коштовні активи наших хапуг і їх сімей. Хабарники мають знати, що покою не буде ніде. І солодкої пенсії за наш рахунок".

Поширюючи зазначену неправдиву, неперевірену інформацію адвокат ОСОБА_1 сприяв у поширенні негативної деструктивної інформації про Україну. Дії адвоката ОСОБА_1 явно не узгоджуються з професійними обов`язками адвоката, які визначені пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а саме що адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики. Приймаючи присягу адвоката України, зміст якої визначено статтею 11 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат має дотримуватися основоположних засад адвокатської діяльності, а саме принципів верховенства права, законності, незалежності, чесності та добропорядності, які кореспондується з вимогами статті 7 Правил адвокатської етики. Відповідно до статті 2 Правил адвокатської етики, дія Правил поширюється на всі виді адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами - на іншу діяльність (дії) адвоката, в тому числі соціально-публічну діяльність адвоката, яка може вступити в суперечність з професійними обов`язками адвокат, або підірвати престиж адвокатської професії.

Поширена адвокатом ОСОБА_1 негативна інформація дискредитує українську державу в особі її державних органів та посадових осіб, що створює загрозу національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України.

Таким чином адвокат ОСОБА_1 не дотримався основоположних засад принципів адвокатської діяльності, а саме верховенства права, законності, незалежності, чесності та добропорядності. Під час спілкування в мережі Інтернет не дотримався вимог Закону та Правил адвокатської етики про незалежність, професійність, відповідальність, чесність, стриманість, коректність, гідність, недопущення будь-яких проявів дискримінації, толерантності та терпимості, корпоративності та збереження довіри суспільства, конфіденційності, чим завдав шкоди авторитету адвокатів та адвокатури в цілому, порушив присягу адвоката України.

З огляду на фактичні обставини дисциплінарної справи КДКА Полтавської області прийшла до висновку, що дії вчинені адвокатом ОСОБА_1 31 січня 2024, свідчать про порушення ним присяги адвоката України, вимог статей 7,12,57,58,59 Правил адвокатської етики, а відтак є грубим, систематичним порушення Правил адвокатської етики. Адвокат ОСОБА_1 завдав шкоди авторитету адвокатів та адвокатури в цілому.

В діях адвоката ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку, передбачений пунктами 2,3 частини 2 статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

При визначенні виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до адвоката ОСОБА_1 , КДКА Полтавської області враховувала особу адвоката та те, що він двічі за 2024 рік притягався до дисциплінарної відповідальності та до нього застосовувалося дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю.

КДКА Полтавської області вирішила притягти адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2,3 частини 2 ст.34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та застосувала до нього дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з 10 грудня 2024 року, припинивши право на адвокатську діяльність шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю /а.с. 84-87/.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Обставини справи, встановлені судом

10.10.2024 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла скарга вх. №211/7-24 директора Громадської організації "Вибачте, що живі!" стосовно адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з порушеннями вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" /а.с. 95-108/.

11.10.2024 скаргу скеровано до дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, надано доручення члену дисциплінарної палати КДКА Полтавської області Антипенко А.І. на проведення перевірки фактів, зазначених в скарзі, та розпочато перевірку /а.с. 110/.

Цього ж дня, адвоката ОСОБА_1. повідомлено про надходження скарги та направлено йому копію скарги директора Громадської організації "Вибачте, що живі!" з доданими до неї матеріалами, за вих. № 582/4-24 від 11.10.2024, на електронну поштову скриньку, зазначену в Єдиному реєстрі адвокатів України /а.с. 108-109/.

21.10.2024 за вх. №360/3-24 на електронну поштову скриньку КДКА Полтавської області від адвоката ОСОБА_1. надійшло заперечення на скаргу а.с. 11-114/ з доданими матеріалами /а.с. 115-141/.

За результатом проведеної перевірки член дисциплінарної палати КДКА Полтавської області Антипенко А.І. 01.11.2024 склала довідку, яку представила на засіданні ДП КДКА Полтавської області 07.11.2024 /а.с. 142-144/.

07.11.2024 дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю в його діях ознак дисциплінарного проступку, передбаченого ч.2 ст.34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" /а.с 144-148/.

В тексті рішення зазначено про дату, час та місце проведення засідання дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, а саме 26.11.2024 о 12-ій годині дня в приміщення Ради адвокатів Полтавської області /а.с. 148/.

07.11.2024 рішення дисциплінарної палати про порушення дисциплінарної справи та довідка члена дисциплінарної палати КДКА Полтавської області Антипенко А.І., за вих. №861/4-24 від 07.11.2024, направлені адвокату ОСОБА_1. на його електронну поштову скриньку /а.с. 152, 153/.

26.11.2024 адвокат ОСОБА_1., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення засідання (направлення рішення про порушення дисциплінарної справи на електронну поштову адресу адвоката з зазначенням дати, часу та місця проведення засідання), на засідання КДКА Полтавської області не прибув, про причини своєї неявки не повідомив. Розгляд дисциплінарної справи зупинено до 10.12.2024, про що зазначено у протоколі засідання від 26.11.2024 /а.с. 154/.

03.12.2024 за вих. №1131/4-24 адвокату ОСОБА_1 на електронну поштову скриньку повторно направлено повідомлення про призначення до розгляду на 10.12.2024 року о 12-ій годині в приміщенні Ради адвокатів Полтавської області дисциплінарної справи стосовно нього /а.с. 155, 156/ .

10.12.2024 адвокат ОСОБА_1 та скаржник на засідання дисциплінарної палати КДКА Полтавської області повторно не прибули, про причини своєї неявки не повідомили. Рішенням КДКА Полтавської області від 10.12.2024 притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2,3 частини другої статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з 10.12.2024, з припиненням права на адвокатську діяльність шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю /а.с. 161-166/.

Копію рішення КДКА Полтавської області направлено адвокату ОСОБА_1., 12.12.2024 за вих. №1252/4-24 /а.с. 167-168/.

Позивач не погодився із прийнятим рішенням від 10.12.2024 та оскаржив його до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05 липня 2012 року (надалі - Закон №5076-VI).

Статтею 2 Закону №5076-VI визначено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом (частина перша).

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність (частина друга).

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування (частина третя).

Згідно частиною першою статті 4 Закону №5076-VІ, адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Як гарантовано статтею 5 Закону №5076-VІ, адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

Стаття 20 Закону №5076-VІ визначає професійні права адвоката. Так, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги.

У свою чергу стаття 21 Закону №5076-VІ закріплює професійні обов`язки адвоката.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону №5076-VІ, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний:

1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики;

2) на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правничої допомоги;

3) невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів;

4) підвищувати свій професійний рівень;

5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування;

6) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правничої допомоги.

Стаття 33 Закону №5076-VІ визначає загальні умови дисциплінарної відповідальності адвоката.

Згідно частин першої-третьої статті 33 Закону №5076-VІ, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону №5076-VІ, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною другою статті 34 Закону №5076-VІ, дисциплінарним проступком адвоката є:

1) порушення вимог несумісності;

2) порушення присяги адвоката України;

3) порушення правил адвокатської етики;

4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення;

5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків;

6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування;

7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Стаття 35 Закону №5076-VІ визначає види дисциплінарних стягнень, строк застосування дисциплінарних стягнень.

Так, згідно частиною першою статті 35 Закону №5076-VІ, за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень:

1) попередження;

2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року;

3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку (частина друга статті 35 Закону №5076-VІ).

Процедура здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів врегульована Розділом IV Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Положенням "Про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисцилінарну відповідальність", затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року №120 з послідуючими змінами та доповненнями, надалі Положення.

Процедурні питання діяльності кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в обставинах цієї справи також врегульовані Регламентом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 №268.

Пунктом 4.6.1 Регламенту визначена компетенція кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складом дисциплінарної палати за участі Голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури: зокрема, комісія приймає рішення про припинення адвокатської діяльності шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльності на підставі рішення дисциплінарної палати про застосування до адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.

У відповідності до статті 21 Положення та частини першої статті 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" заява (скарга), яка відповідає вимогам до заяви (скарги) і може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати для перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката.

Згідно статті 24 Положення голова дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (скарги) на дії адвоката, доручає одному із членів дисциплінарної палати провести перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі).

За статтею 30 Положення заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки не пізніше тридцяти днів з дня початку перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури. Перевищення зазначеного строку допускається виключно у виняткових випадках.

Згідно статті 31 Положення за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не пізніше тридцяти днів з дня отримання матеріалів перевірки більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Перевищення зазначеного строку допускається виключно у виняткових випадках.

З`їздом адвокатів України 09.06.2017 затверджено Правила адвокатської етики, які мають на меті уніфіковане закріплення традицій і досвіду української адвокатури в сфері тлумачення норм адвокатської етики, а також загальновизнаних деонтологічних норм і правил, прийнятих у міжнародному адвокатському співтоваристві.

Правила слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні своїх багатоманітних, іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури і принципів її діяльності, визначених Конституцією України, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законодавчими актами, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката.

Висновки щодо правозастосування

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність рішення відповідача про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність спірних актів індивідуальної дії критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Позивач оскаржує спірне рішення від 10.12.2024 з таких підстав:

1) допущено ототожнення адвокатської та громадської діяльності ОСОБА_1 . Діяльність ГО "НОН-СТОП", яка є окремою юридичною особою, не може автоматично пов`язуватися з її керівником та його окремо відмежованою діяльністю адвоката;

2) процитований КДКА Полтавської області уривок є оціночним судженням, а ніяк не констатацією фактів з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів. У тексті лише у загальному згадано "наші корупціонери і топ-чиновники", при цьому, конкретні звинувачення чи елементи дискредитації будь-кого та країни в цілому відсутні;

3) порушення строків, встановлених статтею 40 Закону. Скаргу до КДКА Полтавської області директором ГО "Вибачте, що живі!" було подано 11.10.2024, в той час, як розгляд справи відбувся 10.12.2024, тобто через майже 2 місяці.

Відповідач таким чином спростовував наявність у своїх діях дисциплінарного проступку, що, на думку відповідача, виразився у:

- порушенні присяги адвоката України;

- порушенні правил адвокатської етики, а саме, статей 7, 12, 57, 58, 59 Правил.

Текст присяги адвоката України закріплений у статті 11 профільного Закону.

Так, частиною першою статті 11 Закону №5076-VІ передбачено, що особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України такого змісту:

"Я, (ім`я та прізвище), урочисто присягаю у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правничу допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на мене обов`язки, бути вірним присязі".

Стаття 7 "Дотримання законності" Правил адвокатської етики покладає обов`язок на адвоката у своїй професійній діяльності використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

Адвокат не може давати клієнту поради, свідомо спрямовані на полегшення вчинення правопорушень, або іншим чином умисно сприяти їх вчиненню його клієнтом або іншими особами.

Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Стаття 12 "Повага до адвокатської професії" закріплює обов`язок адвоката всією своєю діяльністю стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.

Адвокат зобов`язаний виконувати законні рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції, що не виключає можливості їх оскарження у встановленому законом порядку.

Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності.

Критика діяльності, рішень, порядку формування, членів органів адвокатського самоврядування тощо не може бути спрямована на приниження авторитету адвокатури, адвокатської професії та статусу адвоката, бути вираженою у принизливій чи такій, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, формі, а також містити завідомо неправдиву інформацію або заклики до невиконання рішень органів адвокатського самоврядування.

При здійсненні професійної діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватись загальноприйнятих норм ділового етикету, в тому числі щодо зовнішнього вигляду.

Стаття 57 Правил адвокатської етики встановлює принципи поведінки адвокатів у соціальних мережах.

Участь адвоката у соціальних мережах (наприклад, але не обмежуючись: Facebook, Twitter, LinkedIn, Pinterest, Google Plus+, Tumblr, Instagram, Flickr, MySpace та інших), інтернет-форумах та застосування ним інших форм спілкування в мережі Інтернет є допустимими, проте адвокат може розміщувати, коментувати лише ту інформацію, використання якої не завдає шкоди авторитету адвокатів та адвокатури в цілому.

Адвокат при користуванні соціальними мережами, інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет повинен дотримуватись своїх професійних обов`язків, передбачених чинним законодавством України, цими Правилами, рішеннями З`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України.

Використання адвокатом соціальних мереж, інтернет-форумів та інших форм спілкування в мережі Інтернет повинно відповідати наступним принципам:

- незалежності;

- професійності;

- відповідальності;

- чесності;

- стриманості та коректності;

- гідності;

- недопущення будь-яких проявів дискримінації;

- толерантності та терпимості;

- корпоративності та збереження довіри суспільства;

- конфіденційності.

Стаття 58 Правил адвокатської етики врегульовує питання дотримання принципів незалежності, професійності та відповідальності при користуванні адвокатом соціальними мережами, інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет.

Професійна незалежність є невід`ємною складовою спілкування адвоката у соціальних мережах, інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет. Адвокат при здійсненні спілкування з іншими учасниками соціальних мереж, інтернет-форумів та інших форм спілкування в мережі Інтернет, в тому числі розміщенні коментарів та контенту, повинен враховувати наслідки такого спілкування для професійної незалежності адвоката у майбутньому при здійсненні адвокатської діяльності.

При користуванні соціальними мережами, інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет адвокат повинен приймати до уваги обмеження, що встановлені для адвокатської діяльності в частині повноти та сприйняття інформації, забезпечення її конфіденційності та збереження.

Адвокату слід обережно здійснювати адвокатську діяльність за допомогою соціальних мереж, інтернет-форумів та інших форм спілкування в мережі Інтернет шляхом надання правової допомоги, професійних порад та юридичних консультацій, адресованих та/або доступних необмеженому колу осіб.

При користуванні соціальними мережами, інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет необхідно враховувати параметри їх конфіденційності з метою відповідального їх використання, моніторингу та регулярного аналізу власних соціальних мереж, інтернет-форумів, інших форм спілкування в мережі Інтернет та контентів, що розміщуються в соціальних мережах. При виявленні в них помилок або будь-яких невідповідностей конфіденційності вони підлягають негайному виправленню та/або видаленню.

Адвокати повинні оцінити, чи є обраний ними засіб спілкування у соціальних мережах, інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет належним для отримання бажаного результату. При користуванні соціальними мережами, інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет адвокатам необхідно враховувати контекст, потенційну аудиторію та забезпечити чіткість та однозначність коментарів.

У соціальних мережах, інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет адвокатам необхідно обережно відноситись до коментарів, які можуть відображати позицію, що протилежна позиції клієнта.

При встановленні адвокатом контактів та спілкування у соціальних мережах, інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет з клієнтами, колегами, суддями, процесуальними опонентами та іншими особами та їх об`єднаннями він зобов`язаний виключити можливість виникнення конфлікту інтересів.

Статтею 59 Правил адвокатської етики вказано на дотримання принципів чесності, стриманості, коректності та гідності при користуванні адвокатом соціальними мережами, інтернет-форумами та іншими формами спілкування в мережі Інтернет.

Адвокати при використанні соціальних мереж, інтернет-форумів та інших форм спілкування в мережі Інтернет повинні дотримуватись високих стандартів чесності та пам`ятати про наслідки їх невиконання для їх професійної репутації та авторитету адвокатури в цілому.

При встановленні контактів та спілкуванні у соціальних мережах, інтернет-форумах та інших формах комунікації в мережі Інтернет адвокат повинен проявляти властиву професії стриманість, обережність та коректність, не допускати публічного надання коментарів адвокатами під час здійснення адвокатської діяльності, а так само і в якості особистих суджень, позицій іншого адвоката/представника у справі, в якій вони не беруть участі. Під час надання коментарів адвокатами по конкретним справам необхідно, щоб такі коментарі не порушували положень чинного законодавства, Правил адвокатської етики, рішень З`їзду адвокатів України, Ради адвокатів України, а також відповідали вимогам до адвокатів та адвокатської діяльності, що встановлені чинним законодавством, Правилами адвокатської етики, рішеннями З`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України.

Висловлювання адвоката в соціальних мережах, інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет не повинні мати притаманний правовий нігілізм, будь-який вид агресії, ворожнечі і нетерпимості. Адвокат зобов`язаний вести себе шанобливо і не допускати образливої поведінки. Будь-які заяви, коментарі адвоката в соціальних мережах, інтернет-форумах та інших формах спілкування в мережі Інтернет, в тому числі під час обговорення і роз`яснення правових норм, особливостей судочинства, дій його учасників, повинні бути відповідальними, достовірними і не вводити в оману.

Саме на висновках про порушення наведених вище норм, правил та принципів ОСОБА_1 як адвокатом прийнято спірне рішення.

Надаючи оцінку фактам викладеним в скарзі та матеріалах дисциплінарної справи, дисциплінарна палата КДКА Полтавської області встановила, що 31.01.2024 на каналі "РУХ ГО НОН-СТОП Україна" у соціальній мережі Telegram за посиланням - НОМЕР_1 розміщено публікацію адвоката ОСОБА_1. На відео голова руху ГО "НОН-СТОП" адвокат ОСОБА_1. заявляє:" Ми знайшли, чого дійсно бояться наші корупціонери і топ-чиновники… Це не війна! Адже їх сім`ї у безпечному Заході, а в їх дома чомусь не прилітає. На війні, як виявилося можна добре заробляти, а будь-які питання щодо корупції на закупках ЗСУ чи відбудові - то зрада та ІПСО. Кримінальний кодекс - на них не діє. Строгість і невідворотність закону це для нас - звичайних смертних. Єдине чого вони бояться, що не зможуть вивести в безпечні країни вкрадені, в морі крові України, свої маєтки. Вони бояться, що служба безпеки банку при відкритті рахунку загуглить їх прізвище, а там одні корупційні скандали. Тому у відкритті рахунку буде відмовлено. Коли при продажі компанії чи маєтку, продавець не захоче або побоїться брати криваві гроші. Коли сусіди в Майамі, Канах чи Лондоні не будуть з ними вітатися. Всім зрозуміло, що на нашу владу і правоохоронців розраховувати нерозумно. Потрібно брати все в свої руки, у руки свободи слова і публічності. Не мовчіть, діліться інформацією про корупцію виявлені закордоном коштовні активи наших хапуг і їх сімей. Хабарники мають знати, що покою не буде ніде. І солодкої пенсії за наш рахунок".

Суд констатує, що дана публікація дійсно розміщена на каналі "РУХ ГО НОН-СТОП Україна" у соціальній мережі Telegram. Цього факту не спростовував й позивач.

Судом досліджено зміст відеозапису, розміщеного ОСОБА_1 .

Найперш, суд вказує, що у обставинах цієї справи існує досить тонка межа між реалізацією права на свободу думки та зловживанням таким правом.

У даному випадку необхідно знайти баланс між приватним інтересом позивача та публічним інтересом адвокатури.

Суд зазначає, що діяльність адвокатів має публічно-правовий характер. Глибокою помилкою було б розуміння професійних прав адвоката як засобів, необхідних лише йому самому. Права адвокатів необхідні усьому суспільству в цілому, бо вони забезпечують повноту, всебічність, об`єктивність судочинства, досягнення на цій основі такої мети, як охорона прав і свобод людини. Саме про це йдеться в "Основних принципах, що стосуються ролі юристів", затверджених у 1990 році на Конгресі щодо попередження злочинності й поводження з правопорушниками в Гавані: "Уряди забезпечують, щоб юристи: а) могли виконувати всі свої професiйнi обов`язки в обстановці, вiльнiй від погроз, перешкод, залякування чи невиправданого втручання… б) не зазнавали судового переслідування й судових, адміністративних, економічних або інших санкцій за будь-якi дiї, вчинені у вiдповiдностi з визначеними професiйними обов`язками, нормами та етикою, а також погроз такого переслідування й санкцiй".

Надзвичайно важливим та актуальним у світлі реалізації принципу незалежності адвокатської діяльності в Україні також є забезпечення та розвиток реальної свободи вираження поглядів. Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі також - Конвенція) вільне вираження поглядів - свобода мати власну думку, отримувати й поширювати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Подібна норма є запорукою розбудови демократії, створення плюралістичного середовища в системі органів адвокатури.

Право на вільне висловлення своїх поглядів і переконань є гарантією незалежності членів громадянського суспільства від держави, підпорядкованості держави громадянському суспільству. Очевидно, що без цього права суспільство не в змозі протистояти потенційній інформаційній експансії держави, відстояти власний погляд на події, які відбуваються. Свобода слова забезпечує громадський контроль над державною владою.

Відповідно до частини першої статті 34 Конституції України кожному гарантоване право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Рівень визначення, реалізації і захисту прав людини в країні відображає ступінь розвитку країни в цілому, її соціальну та демократичну спрямованість, гуманістичне ставлення до найвищої соціальної цінності - людини. Саме тому обмеження цього права, зокрема й щодо адвокатів, завжди викликає увагу суспільства. Це питання є актуальним ще і тому, що Україна обрала курс на вступ до Європейського Союзу, у якому захист права на свободу думки і слова досяг високого рівня.

Практика застосування Конвенції свідчить, що у справах за статті 10 Конвенції Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) завжди розглядає спірні питання щодо обмеження свободи вираження поглядів через призму суспільного інтересу.

Особливо чітко цей підхід проглядається у справах "Санді Таймс проти Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії", "Таммер проти Естонії", "Фон Ганновер (Принцеса Ганноверська) проти Німеччини" та ін. Саме ці справи є основоположними у процесі надання інформації статусу такої, що має суспільний інтерес.

У постанові ЄСПЛ у справі "Отегі Мондрагон проти Іспанії" ("Otegi Mondragon v. Spain") від 15.03.2011 вказано, що у випадку ведення публічної дискусії, що має суспільний інтерес, межі свободи розсуду, яку мала влада при оцінці необхідності призначення покарання за певні висловлювання, були особливо вузькими.

Статтею 10 Конвенції визначено один з основоположних принципів демократичного суспільства: свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та самореалізації кожної особи.

Згідно з пунктом 2 цієї статті, свобода вираження поглядів стосується не лише тієї "інформації" чи тих "ідей", які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких "демократичне суспільство" неможливе.

У справі "De Haes and Gijsels v. Belgium" ЄСПЛ прийняв рішення від 24.02.1997 року, в якому зазначив, що свобода вираження поглядів застосовується не лише до "інформації" чи "ідей", які схвально сприймаються чи розглядаються як необразливі або викликають байдужість, але й до таких, що ображають, шокують або бентежать державу чи будь яку частину громади… Слід пам`ятати, що ст. 10 захищає не тільки зміст виражених ідей та інформації, але також і форму, у якій вони доносяться. Обмеження свободи вираження поглядів повинні зазнавати прискіпливого аналізу й мати переконливе обґрунтування: ЄСПЛ нагадує, що відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції сфера для обмеження політичних висловлювань чи дебатів щодо питань, які становлять загальний інтерес, є дуже малою.

На переконання суду, в контексті вирішення спірних правовідносин доречним буде згадати тлумачення ЄСПЛ поняття "погляди":

- "внутрішня" думка особи, тобто ненав`язування державою індивідууму будь-якого способу мислення;

- інформація та ідеї, що становлять громадський інтерес (рішення у справі "Інформаціорферайн Лентіа" та інші проти Австрії" ("Informationsverein Lentia and others v. Austria") від 24.11.1993);

- участь у дискусії щодо проблем, які становлять загальний інтерес (рішення у справі "Бладет Тромсе і Стенсаас проти Норвегії" ("Bladet Tromsш and Stensaas v. Norway") від 20.05.1999 року), в т.ч. публікації про дії поліції, неупередженості судів, державну політику, наприклад, щодо охорони здоров`я чи житла, а також критичні висловлювання на адресу політиків (рішення у справах "Lingens v. Austria" від 08.07.1986; "Українська Прес-Група" проти України" ("Ukrainian Media Group v. Ukraine") від 29.03.2005);

- інформація комерційного характеру (рішення у справі "Маркт Інтерн Верлаг GmbH та Клаус Беерманн проти Німеччини" ("Markt Intern Verlag GmbH and Klaus Beermann v. Germany") від 20 .11.1989 року), зокрема рекламні оголошення (рішення у справі "Ґроппера радіо АГ" та інші проти Швейцарії" ("Groppera Radio AG and Others v. Switzerland") від 28.03.1990 року) та ін., у тому числі - шокуючі погляди та ідеї.

Суд звертає увагу відповідача на необхідність чіткого розрізнення факту та оціночного судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - ні, вимогу доведення їхньої правдивості не просто неможливо виконати, сама вимога є порушенням права на свободу поглядів.

Так, ЄСПЛ неодноразово зазначив, що вимогу доведення правдивості оціночного судження виконати неможливо, отже, ця вимога порушує свободу вираження думки як таку, а вона є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції.

Між свободою вираження поглядів та свободою об`єднання існує тісний зв`язок. Обидва ці положення допомагають забезпечити захист демократичного характеру держави та гарантувати захист прав людини. Отже, свобода вираження поглядів та свобода об`єднання є, певною мірою, передумовою для реалізації інших прав. Такі підходи міжнародних інституцій вкотре підкреслюють зумовленість реальної свободи вираження поглядів представниками певного фаху міцністю їх професійного об`єднання та його здатністю ставати на захист прав своїх членів, не виступаючи при цьому самостійним інструментом придушення свободи слова, зокрема, щодо актуальних питань вдосконалення та реорганізації функціонування самої професійної організації.

Дисциплінарний механізм стосовно адвоката не може суперечити основним положенням ООН про роль адвокатів, відповідно до яких в країні має бути забезпечена відсутність зловживань дисциплінарною системою або її використання для переслідування, перешкоджання або протиправного втручання у діяльність адвокатів, та не може порушувати принцип незалежності адвоката і виступати інструментом здійснення на нього неправомірного впливу та залякування.

Повертаючись до огляду практики ЄСПЛ щодо справ, що стосуються втручання у право на свободу вираження поглядів в аспекті притягнення до відповідальності осіб, що подали скаргу на дії / бездіяльність посадових осіб, суд вказує на рішення ЄСПЛ від 21.02.2012 у справі "Тушалп проти Туреччини".

В цій справі ЄСПЛ встановлено, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли були визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, ЄСПЛ підкреслено, що використання, навіть, "вульгарних фраз" само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто "стилістичним цілям", оскільки "стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження".

У спірному рішенні від 10.12.2024 відповідач, спираючись на текст присяги та статті 7, 12, 57, 58, 59 Правил адвокатської етики мотивував своє рішення тим, що поширюючи зазначену неправдиву, неперевірену інформацію, адвокат ОСОБА_1 сприяв у поширенні негативної деструктивної інформації про Україну.

У спірному рішенні відповідач стверджував, що адвокат ОСОБА_1 не дотримався Правил адвокатської етики, оскільки поширив необмеженому колу осіб негативну інформацію про владу в Україні та її вищих посадових осіб, про вибірковість правосуддя в Україні, про неспроможність влади та правоохоронних органів України у боротьбі з корупцією та те що до корупції в України причетні топ-чиновники України. Ця негативна інформація викладена у формі фактичних тверджень є констатацією фактів, без зазначення достовірних доказів. Отже поширена адвокатом ОСОБА_1 негативна інформація дискредитує українську державу в особі її державних органів та посадових осіб, що створює загрозу національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України.

Суд вважає ці висновки відповідача такими, що не відповідають точно змісту публікації ОСОБА_1 , оскільки:

1) адвокати не зобов`язані поширювати лише позитивну інформацію;

2) про корупційні скандали засоби масової інформації, окремі журналісти, громадські діячі вчиняють публічні повідомлення в Україні вкрай часто, подібні дописи не є чимось новим чи малопоширеним;

3) Україну як державу в особі її державних органів та посадових осіб дискредитує не поширення інформації про корупцію, а вчинення окремими посадовими особами корупційних дій. Поширення інформації про корупційні явище є лише наслідком, який не дискредитує державу, а, навпаки, слугує одним зі засобів боротьби з корупцією, надаючи негативним явищам розголосу з метою публічного осуду.

Досліджений судом зміст відеозапису, розміщеного ОСОБА_1 , свідчить про те, що публікація зроблена ним не в ході адвокатської діяльності, в розумінні статті 21 Закону №5076-VI. Також заклики до необмеженого кола осіб "не мовчати про корупцію" не є адвокатською діяльністю за формою та змістом, а є громадянською позицією автора. Зроблений ним відеозапис є його персональною думкою і оцінкою зі зазначених питань, як людини, громадянина. Зміст дослідженої судом публікації ОСОБА_1 від 31.01.2024 є його оціночним судженням. У той же час у відеозверненні позивач не навів завідомо неправдивих даних щодо конкретних фактів чи персоналій.

На думку суду, розміщена ОСОБА_1 у соціальній мережі Telegram публікація не свідчить про порушення адвокатом принципів спілкування в мережі Інтернет, закріплених в статті 57 Правил адвокатської етики. Такий допис не містить інформації, що дезінформує адвокатів чи їх клієнтів, принижує авторитет адвокатської професії чи статус адвоката.

Суд погоджується з твердженням щодо необхідності дотримання високих етичних стандартів особою, яка є адвокатом, незалежно від того, чи у певних обставинах є ця особа такою, що здійснює адвокатську діяльність, чи ні.

З цих міркувань суд відхиляє аргумент позивача щодо ототожнення адвокатської діяльності та його громадської діяльності. Адвокат, як втім і суддя, маючи відповідний статус, завжди повинен дотримуватися властивих професії стандартів поведінки, незалежно від того, чи є ця поведінка професійною діяльністю, чи громадською діяльністю чи приватним життям.

Так само суд відхиляє аргумент позивача щодо того, що діяльність ГО "НОН-СТОП", яка є окремою юридичною особою, не може автоматично пов`язуватися з її керівником та його окремо з відмежованою діяльністю адвоката. Підставою для накладення дисциплінарного стягнення на адвоката є оцінка відеозапису, вчиненого персонально ОСОБА_1 , а не ГО. Авторства цього відеозапису позивач не оспорював.

Але оцінюючи сам зміст відеозапису та поданих у ньому повідомлень, суд все ж прийшов до висновку щодо того, що подання цього змісту не є беззаперечно порушенням Присяги адвоката.

Стаття 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Указана конституційна норма кореспондує статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожна людина має право на свободу вираження своїх поглядів, одержувати та поширювати інформацію та ідеї без втручання держави й незалежно від кордонів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи.

Суд зауважує, що правильність думки чи оцінки тієї чи іншої ситуації може бути предметом думки, оцінки інших осіб, але не предметом повноважень судової влади.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (частина друга статті 30 Закону України "Про інформацію").

ОСОБА_1 не є посадовою особою органу державної влади. Відповідно, оціночні судження адвоката ОСОБА_1 мають дещо ширші межі, аніж це було у випадку вчинення публічних повідомлень публічного службовця. Судження, висловлені в публікації від 31.01.2024, мають загальний характер, не містить конкретних назв державних органів, імен, посад, і самі по собі не дискредитують українську державу в особі її державних органів та посадових осіб, не створюють загрозу національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України.

Суд повторює, що негативна оцінка окремих проявів корупції є одним зі засобів боротьби з цим явищем задля досягнення публічного осуду та недопущення поширення корупційних практик. Заборони та обмеження права на публічне висловлення критики корупції є втручанням у свободу слова та є тим кроком, що у демократичному суспільстві неприйнятно наближує його до авторитаризму.

Завершуючи, суд констатує, що на його думку, публікація ОСОБА_1 не переходить межі допустимої публічної критики та не дискредитує сама по собі державу загалом та українську адвокатуру зокрема. Суд відмічає, що відповідачем не вказано, яким чином висловлювання, на які посилається скаржник, поширені ОСОБА_1 , негативно впливають на репутацію адвокатури.

Враховуючи вищевикладене, оспорюване рішення КДКА Полтавської області від 10.12.2024 не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому суд визнає його протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Щодо доводів позивача про порушення строків розгляду дисциплінарної справи, суд зазначає таке. У позовній заяві позивач помилково ототожнює строки проведення перевірки та строки розгляду дисциплінарної справи. Матеріалами дисциплінарної справи підтверджено, що член дисциплінарної палати КДКА Полтавської області адвокат Антипенко А.І. розпочала перевірку фактів, викладених у скарзі 11.10.2024, проведення якої закінчила 01.11.2024, склавши довідку за результатами перевірки та 07.11.2024 надала її на засідання дисциплінарної палати КДКА Полтавської області - до сплину 30-денного строку, визначеного статтями 30,31 Положення, як на проведення перевірки, так і на представлення матеріалів перевірки.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає достатнім засобом поновлення порушеного права скасування оскаржуваного рішення, внаслідок чого буде відновлено право на зайняття адвокатською діяльністю; та зобов`язання КДКА внести зміни шляхом видалення в Єдиному реєстрі адвокатів України у профайлі адвоката ОСОБА_1 відповідної інформації в розділі "Інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю".

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Отже, сплачений судовий збір повинен бути стягнутий з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області (вул. Котляревського, 6, оф. 2, м. Полтава, Полтавська обл., ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про притягнення адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2565, видане 24.01.2019 на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області) до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Полтавської області видалити в Єдиному реєстрі адвокатів України у профайлі адвоката ОСОБА_1 інформацію в розділі "Інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю" запис "Право на заняття адвокатською діяльністю припинено згідно п.4 ч.1 ст.32 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 10.12.2024 на підставі рішення дисциплінарної палати КДКА Полтавської області від 10.12.2024 року".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков