Справа № 300/298/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2025 р. справа № 300/298/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ), 15.01.2025 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ у Харківській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасування рішення відповідача від 02.01.2025 про відмову у перерахунку пенсії, а саме у переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ;
- зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 20.09.1994 по 06.08.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" починаючи з 27.12.2024 здійснивши нарахування та виплату пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, з урахуванням довідок за №208/09-19-10-02 від 27.12.2024 та за №209/09-19-10-02 від 27.12.2024 про складові заробітної плати державного службовця та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 27.12.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про переведення пенсії з виду на вид (з пенсії за віком, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, згідно Закону України "Про державну службу"). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 02.01.2025 №2000-0309-9/725 відмовлено позивачу у переведенні пенсії з виду на вид, оскільки у період роботи в органах державної податкової служби позивач обіймав посади, які відповідно до розпорядження КМУ від 12.09.1997 №503-р, не відносяться до категорій посад державних службовців. Зазначено, що працюючи в органах податкової служби в період з 20.09.1994 по 06.08.2021позивач прийняв присягу державного службовця, йому присвоювалися відповідні ранги державного службовця, а отже має право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". Вважає дане рішення протиправним та просить його скасувати, а позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.36-37).
29.01.2025 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшли пояснення на позов. Представник третьої особи проти заявлених позовних вимог заперечила та вказала, що згідно записів трудової книжки позивачка займала посаду в органах державної податкової служби, їй присвоювалися спеціальні звання. Посади працівників органів державної податкової служби статтею Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ не передбачені. Згідно із частиною другого статті 25 Закону № 3723-ХІІ віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться КМУ на погодження із відповідним державним органом. Розпорядженням КМУ від 12.09.1997 № 503-р "Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців" віднесено до відповідних категорій посад державних службовців тільки ті посади працівників державних податкових адміністрацій і державних податкових Інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань. Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання згідно із статтею 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання Законом України "Про державну службу", КМУ не віднесені до відповідних категорії посад державних службовців. Тобто періоди роботи у державній податковій службі на посадах за якими присвоюється спеціальне звання, до 20 річного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного службовця незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку, не зараховується. Враховуючи вищенаведене, у пенсійного органу відсутні підстави для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" оскільки у позивачка відсутній необхідний стаж державної служби. Представник просила суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
03.02.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення по справі (а.с.54-55).
20.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області отримало копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.40). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_1 з 08.01.2021 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 01.03.2021 року за № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
ОСОБА_1 звернувся із заявою від 27.12.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про переведення з пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ.
Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в у Харківській області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області прийнято рішення від 02.01.2025 №2000-0309-9/725 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби. Зазначено, що статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ визначені категорії посад державних службовців. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Посади працівників органів державної податкової служби даною статтею не передбачені. Зазначено, що у період роботи ОСОБА_1 в органах державної податкової служби, він обіймав посади, які відповідно до розпорядження КМУ від 12.09.1997 №503-р, не відносяться до категорій посад державних службовців. Враховуючи вищевикладене прийнято рішення відмовити позивачу в переведенні на пенсію за віком згідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю законних підстав (а.с.32 та зворотна сторона).
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.08.1983 у спірний період з 20.09.1994 по 06.08.2021 позивач працював в органах державної податкової служби, а саме:
20.09.1994 - присвоєно персональне звання - інспектор податкової служби І рангу (запис №14);
01.12.1994 - переведений на посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу податкових розслідувань (запис №15);
26.10.1995 - прийняв присягу державного службовця (запис 16);
26.11.1996 - призначений на посаду в.о. начальника відділу документальних перевірок фізичних осіб, у зв`язку із ліквідацією Державної податкової інспекції по м. Івано-Франківську і утворенням Державної податкової адміністрації у м. Івано-Франківську (запис №17);
30.12.1996 - призначений на посаду начальника відділу документальних перевірок фізичних осіб (запис №18);
01.09.1999 - присвоєно спеціальне звання Радника податкової служби ІІІ рангу (запис №20);
05.09.2000 - переведений на посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу валютного контролю (запис №22);
01.01.2002 - переведений на цю ж посаду у відділ організації перевірок фінансових установ (запис №23);
01.11.2005 - призначений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора з відділу перевірок фінансових установ в сектор контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД (запис №25);
01.02.2007 - призначений на таку ж посаду відділу контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД (запис №26);
05.03.2012 - звільнений в порядку переведення в Державну податкову інспекцію в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби п.5 ст. 36 КЗпП України (запис №27);
06.03.2012 - у зв`язку реорганізацією ДПМ в м. Івано-Франківськ та утворенням ДПІ в м. Івано-Франківськ призначений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових установ контролю за операціями у сфері ЗЕД управління податкового контролю в порядку переведення з ДПІ в м. Івано-Франківськ (запис №28);
20.06.2013 - звільнений з роботи в порядку переведення в ДПІ в м. Івано-Франківськ ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області п.5 ст. 36 КЗпП України (запис №30);
21.06.2013 - призначений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора сектору перевірок банківських та небанківських фінансових установ управління податкового аудиту в порядку переведення з ДПІ в м. Івано-Франківськ Івано-Франківській області (запис№31);
21.06.2013 присвоєно 13 ранг державного службовця (запис№32);
17.12.2013 присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи ІІІ рангу" (запис№33);
26.03.2015 - переведений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу аудиту фінансових установ та валютного контролю управління податкового контролю ДПІ в м. Івано-Франківськ ГУ ДФС в Івано-Франківській області (запис №34);
23.11.2015 - звільнений з роботи в порядку переведення в Головне управління ДФС в Івано-Франківській області п.5 ст. 36 КЗпП України (запис №35);
24.11.2015 - прийнятий на посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу перевірок фінансових установ управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС в Івано-Франківській області в порядку переведення з ДПІ в м. Івано-Франківськ ГУ ДФС в Івано-Франківській області (запис №36);
31.03.2016 - переведений на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС в Івано-Франківській області (запис№37);
02.09.2019 - звільнений з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС в Івано-Франківській області в порядку переведення для подальшої роботи в ГУ ДПС в Івано-Франківській області відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України (запис №38);
03.09.2019 - призначений на посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу перевірок окремих платників перевірок з окремих питань та перевірок фінансових установ, управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Івано-Франківській області в порядку переведення з ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Присвоєно 6 ранг державного службовця (запис №39);
07.09.2020 - переведений на посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту (запис №40);
04.01.2021 - звільнений з посади в порядку переведення для подальшої роботи до ГУ ДПС в Івано-Франківській області пункт 2 частини першої статті 41 Закону України «Про державну службу» (запис №41);
05.01.2021 - призначений на посаду головного державного податкового ревізора - інспектора відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту в порядку переведення з ГУ ДПС Івано-Франківській області (запис №42);
06.08.2021 - звільнений з посади за власним бажанням, пункт 3 частини першої статті 83, статті 86 Закону України "Про державну службу" (запис №43).
При вирішенні даного спору суд виходить з такого нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII передбачено, що Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.
Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Відповідно до пункту 10 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Суд зазначає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Згідно з пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (була чинною до 01.05.2016) до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до частини 2 статті 25 Закону № 3723 XII при встановленні категорій посад державних службовців зроблено посилання на інші прирівняні до них особи.
Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні", а з 12.08.2012 - Податковий кодекс.
Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини 1 статті 15 Закону № 509-ХІІ може бути особа, яка має освіту за фахом та відповіла кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом державної податкової служби. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п`ята, шоста статті 15 цього Закону). Видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету (стаття 6 даного Закону).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, та які займали посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави /зокрема у сфері податкової політики/ у період до 12.08.2012 перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України з 12.08.2012 визначено, що період роботи посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції /у тому числі тих, яким присвоєно спеціальні звання/ зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Наведене узгоджується з частиною 18 статті 37 Закону № 3723-XII, згідно якої період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Ні Законом України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ, ні Податковим Кодексом України не врегульовано питання пенсійного забезпечення посадових осіб державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, тому при вирішенні таких питань підлягають застосуванню положення Закону України № 3723 XII "Про державну службу" від 16.12.1993, зокрема статті 37, за правилами якої на одержання пенсії державних службовців мають право особи , які досягли встановленого законодавством пенсійного віку та відповідного страхового стажу, у тому числі стажу державної служби - не менше як 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Отже, працюючи в органах податкової служби в період з 20.09.1994 по 06.08.2021 позивачу: 20.09.1994 - присвоєно персональне звання - інспектор податкової служби І рангу; 26.10.1995 - прийняв присягу державного службовця; 01.09.1999 - присвоєно спеціальне звання Радник податкової служби ІІІ рангу; 17.12.2013 - присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи ІІІ рангу; 03.09.2019 - присвоєно 6 ранг державного службовця; 06.08.2021 - звільнений з посади за власним бажанням.
Враховуючи вищевикладене, оскільки період роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку, то є безпідставними доводи відповідачів про те, що, оскільки 20.09.1994 позивачу присвоєно персональне звання - інспектор податкової служби І рангу, станом на 01.05.2016 позивач не займав посади державної служби та посади працівників органів державної податкової служби не передбачені статтею 25 Закону № 3723-ХІІ "Класифікація посад".
Таким чином, до стажу державної служби позивача підлягають зарахуванню зазначені періоди робіт з 20.09.1994 по 06.08.2021, що становить - 26 років 10 місяців 18 днів.
Щодо необхідності для набуття права на призначення пенсії відповідно до положень Закону України "Про державну службу" наявності у особи не менше 10 років стажу державних службовців на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VІІІ, суд зазначає таке.
Як зазначено вище, згідно пункту 10 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року в справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18).
Таким чином, для набуття права на призначення пенсії відповідно до положень Закону України "Про державну службу", серед вищевказаного, необхідно наявність обставини: із зайняття особою посади державної служби та наявності не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі) - на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VІІІ - 01.05.2016.
З огляду на вищенаведене, стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом № 889-VIII - 01.05.2016, становив більше 20 років, при цьому позивач працював на посадах державної служби станом на день набрання чинності Законом № 889-VIII, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".
Поряд з тим, щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" здійснивши нарахування та виплату пенсії відповідно до статті Закону України "Про державну службу" від з урахуванням довідок за №2808/09-19-10-02 від 27.12.2024 та за №209/09-19-10-02 від 27.12.2024 про складові заробітної плати державного службовця та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області, суд виходить з такого.
Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав, яке випливає з конституційного положення, закріпленого у статті 55 Конституції України).
Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.
Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що оскільки відповідний перерахунок з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні ще не проведено, та відповідно позивач не отримував відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії виходячи із даних, вказаних у довідках №2808/09-19-10-02 від 27.12.2024 та за №209/09-19-10-02 від 27.12.2024 виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області, такі позовні вимоги є передчасними, адже спору в цій частині на час звернення позивача до суду не існує.
За наведених обставин, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 в частині щодо наявності всіх необхідних підстав для переведення позивача на пенсію державного службовця. Однак, вважає передчасними позовні вимоги в частині переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із стажу та із заробітної плати згідно з довідками про складові заробітної плати №2808/09-19-10-02 від 27.12.2024 та за №209/09-19-10-02 від 27.12.2024.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №300/2045/19 та від 15.06.2023 у справі №300/385/23.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, позивачка, згідно із квитанцією від 14.01.2025 №5102-14-003/С підтвердив сплату судового збору на суму 1211,20 грн, за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області частину сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн (а.с.33).
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у в Харківській області від 02.01.2025 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Відповідачу та третій особі рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.