Справа № 160/16829/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/16829/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в поряду письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024р. у справі №160/16829/24
за позовом:Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова»
до: про:Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу
ВСТАНОВИВ:

28.06.2024р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано адміністративний позов Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (далі ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова») до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та вимоги про сплату боргу. /а.с.1-8/.

Судом першої інстанції 09.07.2024р., відповідною ухвалою, вищезазначений адміністративний позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову /а.с. 54-55/.

У межах наданого судом строк на усунення недоліків позивачем недоліки позову було усунуто / а.с 59-60/ і ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. позивачу поновлено строк на звернення до суду та за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/16829/24 і справу призначено до судового розгляду / а.с. 65-66/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, на те, що отримана вимога Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про сплату боргу (недоїмки) №Ю-554-46 від 27.12.2023р. щодо сплати суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 191090224,97 грн., але позивач не погоджується із цією вимогою оскільки сума боргу, в порушення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нарахована без проведення документальної перевірки, крім цього позивач зазначає, що на підприємстві існувала заборгованість із виплати заробітної плати за періоди, за які помилково нараховані штрафні санкції, а грошові кошти на виплату заборгованості з заробітної плати перераховувалися банком лише за наявності платіжного доручення про перерахування ЄСВ, тому у підприємства не виникало обов`язку щодо сплати єдиного внеску, а отже і не виникало підстав для нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску через те, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ставить у залежність нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від факту виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), тому просив визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу №Ю-554-46 від 27.12.2023р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024р. у справі №160/16829/24 ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» у задоволенні адміністративного позову відмовлено / а.с. 223-226/.

Позивач , не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 08.11.2024р. за допомогою засобів системи «Електронний суд» 16.12.2024р. подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, та ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024р. у справі №160/16829/24 ця апеляційна скарга була залишена без руху та позивачу надано строку на усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги.

У межах наданого вищезазначеною ухвалою строку на усунення недоліків позивачем недоліки апеляційної скарги було усунуто та ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.12.2024р. у справі №160/16829/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024р. у справі №160/16829/24 та витребувано з суду першої інстанції матеріали адміністративної справи №160/16829/24 , про що судом було повідомлено учасників справи.

Матеріали справи №160/16829/24 надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 03.01.2025р..

07.01.2025р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив позивача на апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.01.2025р. апеляційний розгляд справи №160/16829/24 призначено в порядку письмового провадження з 18.03.2025р.

Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив скасувати рішення суду першої інстанції від 08.11.2024р. у цій справі та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції у цій справі ухвалено правильне рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 08.11.2024р. у цій справі залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», зареєстровано як юридична особа (код ЄДРПОУ 1308368), підприємство є платником податків, та перебуває на обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків

Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що 27.12.2023р. відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ю-554-46 на суму 191090224,97 грн. / а.с. 31/, підставою для винесення вимоги є наявність станом на 30.11.2023р. заборгованості ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» з єдиного внеску у розмірі 191090224,97 грн., яка складається з 123357143,65 грн (основний платіж, нарахований підприємством самостійно), 16231175,22 грн (штрафи), 51501906,10 грн (пеня), і саме ця вимога є предметом оскарження у цій справі.

Також під час розгляду цієї справи встановлено , що питання правомірності рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № вiд 15.11.2019р. та № вiд 26.08.2021р. були предметом судового розгляду та наявні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (які набрали законної сили) про відмову у задоволенні позову ДП «ВО «ПМЗ ім. О.М. Макарова» щодо визнання протиправними та скасування рішень № вiд 15.11.2019р. та № вiд 26.08.2021р. ( справа №160/5920/22 та справа №160/13504/21 відповідно), і зазначені обставини не заперечувались позивачем.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-V1 (далі - Закон № 2464), дія якого, відповідно до ст. 2 цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Абзацом 2 п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464 визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з приписами пункту 6 частини 1 статті 1 Закону №2464 недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 вищезазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Положеннями п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначені у ст. 9 Закону №2464, якою зокрема передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього. Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу, і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. №449 (далі- Інструкція № 449).

Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції №449, податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Отже сукупний аналіз наведених вище норм чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних платника податків у інформаційній системі податкового органу у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, і недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом №2464.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 11.09.2018р. у справі №826/11623/16.

Тому колегія суддів зазначає, що доводи позивача про необхідність нарахування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску виключно на підставі документальної перевірки не віднайшли свого правового підтвердження, оскільки законодавством встановлено вичерпний перелік подій, які передують надсиланню платникам вимоги про сплату боргу (недоїмки), а саме: платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Щодо доводів позивача про те, що умовою для сплати єдиного внеску є виплата заробітної плати тому у підприємства не має законних підстав сплачувати єдиний внесок перед виплатою заробітної плати, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не містить для платника заборони сплачувати єдиний внесок внеску у разі наявності заборгованості із заробітної плати та не звільняє платники від виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску у разі наявності заборгованості із заробітної плати, навпаки положення цього Закону чітко визначають обов`язковість, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, та встановлюють відповідальність за порушення норм Закону.

Колегія суддів акцентує увагу, що вищенаведене питання було неодноразово предметом судового розгляду за позовами ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до податкового органу у справах які стосуються питань нарахування та виплати єдиного внеску .

Верховний Суду в постановах від 14.02.2018р. у справі №804/7236/14-а, від 14.08.2018р. у справі №804/3704/17, від 19.03.2019р. у справі №804/6540/15 виклав правовий висновок про те, що за наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами, зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що порушення встановлених Законом строків сплати єдиного внеску є підставою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені. Роботодавці зобов`язані сплачувати нарахований єдиний внесок у встановлений законодавством строк незалежно від виплати заробітної плати та інших виплат, на які нараховується єдиний внесок.

Законодавство не ставить у залежність виконання обов`язку щодо своєчасної сплати нарахованого єдиного внеску від наявності певних умов та фінансового стану платника, у тому числі від виплати заробітної плати. Несвоєчасна виплата заробітної плати і несвоєчасне перерахування єдиного внеску є порушенням чинного законодавства, за яке передбачена відповідальність, можливість звільнення від якої не передбачена.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже підсумовуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що під час розгляду цієї справи судом встановлено, що позивач спірні суми узгоджених зобов`язань по сплаті єдиного внеску своєчасно не сплатив, відповідач на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обґрунтовано застосував до позивача штрафні санкції та нарахував пеню,

Оцінюючи усі докази, досліджені у їх сукупності та наведені норми права, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позов не підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач як платник єдиного внеску, своєчасно звітує, проте порушує строки сплати задекларованих зобов`язань із єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що свідчить про відсутність підстав для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску №Ю-554-46 від 27.12.2023р., і судом першої інстанції постановлено у цій справі правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову через його необґрунтованість та безпідставність.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 08.11.2024р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і міркування відповідача про неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального та процесуального права не можна визнати спроможними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311,315,316, 321,322 КАС України, суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024р. у справі №160/16829/24- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 02.04.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов