Справа № 380/21514/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/21514/24 пров. № А/857/2144/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавель Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження, в електронній формі, в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду Качур Р.П., від 20 грудня 2024 року про відмову в роз`яснення судового рішення № 380/21514/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Західного управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги до предмета спору, Територіальне управління Служби судової охорони у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Західного управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просила визнати протиправним і скасувати рішення державного виконавця від 15.10.2024 про закінчення виконавчого провадження № 76178403, відкритого на підставі виконавчого листа від 28.08.2024 № 380/23799/23.

10 грудня 2024 Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким в задоволенні позову було відмовив.

16 грудня 2024 на адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивачки про роз`яснення рішення суду, в якій просить:

- невідкладно, у строк що не перевищує 10 - ти днів з дня надходження до суду даної заяви, постановити ухвалу про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2024 у справі № 380/21514/24, у який підтвердити або спростувати факт розгляду і вирішення судом першої інстанції спору про інтерес ОСОБА_1 у ефективній реалізації прав, які передбачені п. 5 Розділу І Положення, в ході процедури з примусового виконання рішення ВААС від 02.04.2024 у справі № 380/23799/23;

- в ухвалі про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2024 у справі № 380/21514/24, розтлумачити: чи вмотивоване це судове рішення висновком суду першої інстанції про те, що інтерес ОСОБА_1 у ефективній реалізації права на одержання надбавки за стаж служби і додаткової оплачуваної відпустки, у розмірі та у тривалості, що відповідають юридичним фактам про стаж позивачки у ССО, які викладені у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 2.04.2024 у справі № 380/23799/23, ніким із суб`єктів владних повноважень не порушені, не заперечені, не оспорені, а рішення державного виконавця від 15.10.2024 про закінчення виконавчого провадження № 76178403 не створює негативних наслідків для цього інтересу позивачки та, відповідно, її прав.

20 грудня 2024 Львівський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою заяву про роз`яснення судового рішення залишив без задоволення.

Приймаючи цю ухвалу, суд виходив з того, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі № 380/21514/24 містить чіткі, зрозумілі та однозначні формулювання, що, у свою чергу, не створює жодних перешкод у його розумінні.

Не погодившись із цією ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, у якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду та постановити нове рішення в якому надати роз`яснення про суть висновків суду першої інстанції відносно її прав та інтересів.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка зазначає те, що ухвала суду не відповідає принципам верховенства права, а судова процедура, за результатом якої було ухвалене це судове рішення, згідно з відповідною практикою ЄСПЛ, не відповідала конвенційному критерію права на справедливий розгляд. Позивачка вважає, що суд першої інстанції фактично відмовив у доступі до повної інформації про мотиви судового рішення.

Позивачка просить прийняти нове рішення у якому роз`яснити який, із 4-х можливих за текстом мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, висновків суду відносно прав та інтересів ОСОБА_1 , слід вважати вірним, а саме:

1. права та інтереси позивачки не підлягають судовому захисту, оскільки нічим не передбачені;

2. права та інтереси позивачки не потребують судового захисту, оскільки ніким із суб`єктів владних повноважень не порушені;

3. права та інтереси позивачки не можуть бути захищені судом, оскільки не настали передбачені законом умови для їх реалізації;

4. права та інтереси позивачки можуть бути захищені судом, однак не в той спосіб, який обрала позивачка.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону видно, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

На думку апеляційного суду, механізм, визначений ст. 254 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи способу його виконання. У разі незгоди з мотивами судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити його у встановленому законом порядку, а тому суд вважає, що заява про роз`яснення судового рішення є безпідставною, оскільки рішення, зокрема його мотивувальна та резолютивна частини, є зрозумілими, чітко сформульованими та викладеними.

Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2023 року у справі № 400/2839/22 зазначає критерії визначення судом можливості прийняття до розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, якими є, зокрема:

- заява про роз`яснення судового рішення має бути подана особою, щодо якої воно ухвалене, або особою, якою буде здійснюватись його примусове виконання;

- судове рішення має підлягати виконанню, але на момент подання відповідної заяви має бути ще не виконане;

- заявником має бути доведено, що зміст резолютивної частини судового рішення є нечітким або не зрозумілим.

Апеляційний суд, проаналізувавши рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, яке просить роз`яснити позивачка встановив, що воно містить зрозумілі, чіткі та однозначні формулювання що, у свою чергу, не створює жодних перешкод у його розумінні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року з питань роз`яснення судового рішення у справі № 380/21514/24 - без змін.

Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до Львівського окружного адміністративного суду для приєднання до матеріалів справи № 380/21514/24

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель