Справа № 380/19590/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/19590/24 пров. № А/857/2173/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року (головуючий суддя Сподарик Н.І., м. Львів) у справі №380/19590/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що полягали у надані відповіді від 14.05.2024 № СЕД-967-2024 неповної інформації на письмові запити на інформацію ОСОБА_1 від 09.05.2024, а саме: ненадання інформації про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка здійснила відрахування з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; ненадання інформації про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка дала команду працівнику УФЗБО відрахувати з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що полягали в неправомірній відмові відповіддю від 06.06.2024 № СЕД-2785-2024 в наданні інформації на повторний запит на інформацію ОСОБА_1 від 02.06.2024 щодо посади, звання та прізвища, ім`я і по батькові особи, яка здійснила відрахування з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; посади, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка дала команду працівнику УФЗБО відрахувати з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області (10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, ) повторно розглянути повторний запит на інформацію ОСОБА_1 від 02.06.2024, - у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк та надати запитувачу повну, точну та достовірну інформацію щодо посади, звання та прізвища, ім`я і по батькові особи, яка здійснила відрахування з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; щодо посади, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка дала команду працівнику УФЗБО відрахувати з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області при наданні відповіді від 14.05.2024 № СЕД-962-2024 на запит на інформацію ОСОБА_1 від 09.05.2024, а саме: в частині наданні недостовірної інформації, щодо рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо) для нарахування та виплати позивачу 25.01.2024 грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; в частині неправомірної відмови в наданні інформації щодо особи, яка прийняла рішення про нарахування та виплату 25.01.2024 грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; в частині неправомірного надання неповної інформації щодо даних особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що полягали в неправомірній відмові відповіддю від 06.06.2024 № СЕД-2786-2024 в наданні інформації на повторний запит на інформацію ОСОБА_1 від 02.06.2024 щодо посади, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка прийняла рішення, дала команду нарахувати та виплатити 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого 25.01.2024 було проведено нарахування та виплату грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року (копія запиту додається); зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області (10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, ) повторно розглянути повторний запити на інформацію ОСОБА_1 від 02.06.2024 та у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк та надати запитувачу повну, точну та достовірну інформацію щодо посади, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка прийняла рішення, дала команду нарахувати та виплатити 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого 25.01.2024 було проведено нарахування та виплату грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року (копія запиту додається).

Позов обґрунтовує тим, що звертався до відповідача із запитами на інформацію від 09.05.2024, від 02.06.2024. Однак, відповідач надаючи відповідь від 14.05.2024 № СЕД-967-2024 на запит від 09.05.2024 надав неповну інформацію, а саме не вказав інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка здійснила відрахування з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка дала команду працівнику УФЗБО відрахувати з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн. Також, надаючи відповідь від 06.06.2024 № СЕД-2785-2024 на повторний запит від 02.06.2024, ГУ НП в Житомирській області зазначило інформацію не по суті запиту, а відповідно неправомірно відмовило в наданні інформації щодо посад, звання та прізвища, ім`я і по батькові особи, яка здійснила відрахування з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка дала команду працівнику УФЗБО відрахувати з виплат, що проводились при звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн. Крім цього, надаючи відповідь від 14.05.2024 № СЕД-962-2024 на запит від 09.05.2024, вказало недостовірну інформацію, а саме: «…виплата премії у січні 2024 року, здійснена за рiшенням Львiвського окружного адміністративного суду вiд 08.09.202З та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023, у справі № 380/1912/2З…». Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 08.09.2023 та Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 14.12.2023 у адміністративній справі № 380/9712/23 не зобов`язували ГУНП донарахувати утриману щомісячну премію за січень 2023 року. Отже, ГУНП відповіддю від 14.05.2024 № СЕД-962-2024 надало недостовірну інформацію в частині, що стало підставою для нарахування та виплати позивачу 25.01.2024 грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року. Крім того, ГУНП, надаючи відповідь від 14.05.2024 № СЕД-962-2024, надало неповну інформацію в частині прізвища, ім`я і по батькові особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року. Зазначає, що ГУНП, надаючи відповідь від 06.06.2024 № СЕД-2786-2024 на повторний запит від 02.06.2024, відмовило в наданні інформації на запит від 02.06.2024 та не надало інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка прийняла рішення, дала команду нарахувати та виплатити 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого 25.01.2024 було проведено нарахування та виплату грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023. Позивач вважає, що у відповідача відсутні підстави для відмови в задоволенні запиту на надання інформації.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Крім того, апелянт вважає, що розгляд запитів визначених в позовній заяві не відбувся повно та всебічно, позивачу надано неповну інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка здійснила відрахування грошових коштів у сумі 12916,39 грн; не надано інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка дала команду відрахувати грошові кошти у сумі 12916,39 грн; надано недостовірну інформацію щодо рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо) для нарахування та виплати позивачу 25.01.2024 грошових коштів в сумі 12916,39 грн; відмовлено в наданні інформації щодо особи, яка прийняла рішення про нарахування та виплату 25.01.2024 грошових коштів в сумі 12916,39 грн; відмовлено в надані неповної інформації щодо даних особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн. Таким чином, вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував та дослідив всі обставини справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

03.02.2025 відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що розгляд запитів ОСОБА_1 відбувся повно та всебічно, позивачу надано всю відображену та задокументовану в ГУНП в Житомирській області запитувану інформацію. Тобто, позивачем не доведено порушення судом першої інстанції норм матеріального права оскільки, як було встановлено, суд першої інстанції оскаржуване рішення прийняв відповідно до норм чинного законодавства із врахуванням висновків Верховного Суду, а тому рішення суду від 04.12.2024 у справі № 380/19590/24 не підлягає скасуванню. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

11.02.2025 позивачем до суду подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Доводи відображені у відповіді на відзив аналогічні доводам апеляційної скарги. Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

09.05.2024 позивач звернувся до начальника ГУНП в Житомирській області із запитом на інформацію, в якому просив надати: належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого в лютому 2023 року з виплат, що проводились при звільненні, були відраховані грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові посадової особи, яка прийняла рішення про відрахування з виплат, що проводились при звільненні, грошових коштів у сумі 12916,39 грн; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка відрахувала з виплат, що проводились при звільненні грошові кошти у сумі 12916,39 грн.

Листом від 14.05.2024 (5848) №СЕД-967-2024, ГУНП в Житомирській області повідомило позивача, що надати копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого в лютому 2023 року, з виплат, що проводилися при звільненні, відраховано грошові кошти в сумі 12919,39 грн не має можливості, через їх відсутність. У зв`язку із збоєм у програмному забезпеченні з нарахування грошового забезпечення, щомісячна премія за січень 2023 року була неправомірно виплачена у більшому розмірі. Для відшкодування коштів Державного бюджету було проведено утримання зайво виплачених коштів з виплат, що проводились при звільненні. Нарахування та виплата грошового забезпечення проводиться працівниками відділу з організації оплати праці УФЗБО.

09.05.2024 позивач звернувся до начальника ГУНП в Житомирській області із запитом на інформацію, в якому просив надати: належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого 25.01.2024 було проведено нарахування та виплату грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка прийняла рішення про нарахування та виплату 25.01.2024 грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року.

Листом від 14.05.2024 (5848) №СЕД-962-2024 ГУНП в Житомирській області повідомило позивача, що виплата премії у січні 2024 року здійснена за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 у справі №380/9712/23, якими було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби, з урахуванням премії виплаченої в повному обсязі за період з 01.01.2023 по 31.01.2023. Дані для виплати премії до програмного забезпечення у застосунку «Заробітна плата» занесені спеціалістом відділу з організації оплати праці відповідно до рішення суду та резолюції керівника установи.

Надано копію резолюції щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі №380/9712/23.

02.06.2024 позивач повторно звернувся до начальника ГУНП в Житомирській області із запитом на інформацію, в якому зазначив, що 09.05.2024 звертався до ГУНП із запитом на інформацію, в якому просив надати: належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого в лютому 2023 року з виплат, що проводились при звільненні, були відраховані грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові посадової особи, яка прийняла рішення про відрахування з виплат, що проводились при звільненні, грошових коштів у сумі 12916,39 грн; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка відрахувала з виплат, що проводились при звільненні грошові кошти у сумі 12916,39 грн.

На вказаний запит, отримав відповідь ГУНП від 14.05.2024 №СЕД-967-2024, згідно якою відсутнє рішення (наказ, доручення, вказівка, резолюція тощо), на підставі якого в лютому 2023 року, з виплат, що проводились при звільненні, відраховано грошові кошти в сумі 12916,39 грн.

У повторному запиті позивач просив надати: інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові посадової особи, яка прийняла рішення про відрахування з виплат, що проводились при звільненні, грошових коштів у сумі 12916,39 грн; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові посадової особи, яка подала команду працівнику УФЗБО відрахувати з виплат, що проводились при звільненні грошові кошти у сумі 12916,39 грн.

Листом від 06.06.2024 №СЕД-2785-2024 відповідач повідомив позивача, що нарахування грошового забезпечення, заробітної плати, та інших виплат в ГУНП в Житомирській області проводиться працівниками відділу організації праці УФЗБО ГУНП в Житомирській області на підставі первинних документів, які регламентують нарахування та виплату грошового забезпечення та заробітної плати. У зв`язку із збоєм у програмному забезпеченні нарахування грошового забезпечення (що в подальшому призвело до повної втрати бази даних та нарахування грошового забезпечення проводилось у ручному режимі) щомісячна премія за січень 2023 року позивачу була нарахована у збільшеному розмірі, тому для недопущення недоцільного використання коштів Державного бюджету утримання зайво нарахованої суми премії за січень 2023 року було проведено з виплат, що проводились при звільненні з органів поліції.

02.06.2024 позивач повторно звернувся до начальника ГУНП в Житомирській області із запитом на інформацію, в якому зазначив, що 09.05.2024 звертався до ГУНП із запитом на інформацію, в якому просив надати: належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого 25.01.2024 було проведено нарахування та виплату грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка прийняла рішення про нарахування та виплату 25.01.2024 грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року.

На вказаний запит отримано відповідь ГУНП від 14.05.2024 №СЕД-697-2024, згідно з якою відсутнє рішення (наказ, доручення, вказівка, резолюція тощо), на підставі якого в лютому 2023 року з виплат, що проводились при звільненні, відраховано грошові кошти в сумі 12916,39 грн.

У повторному запиті позивач просив надати: інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові посадової особи. Яка прийняла рішення, дала команду нарахувати та виплатити 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого 25.01.2024 було проведено нарахування та виплату грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року.

Листом від 06.06.2024 №СЕД-2786-2024, відповідач повідомив позивача, що листом від 14.05.2024 №СЕД-962-2024 останньому надавалась відповідь на питання зазначені в запиті.

Вважаючи, що відповідачем порушено право позивача на отримання інформації, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно із ст. 2 цього Закону основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації; забезпечення рівних можливостей щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації; створення умов для формування в Україні інформаційного суспільства; забезпечення відкритості та прозорості діяльності суб`єктів владних повноважень; створення інформаційних систем і мереж інформації, розвиток електронного урядування; постійне оновлення, збагачення та зберігання національних інформаційних ресурсів; забезпечення інформаційної безпеки України; сприяння міжнародній співпраці в інформаційній сфері та входженню України до світового інформаційного простору.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про інформацію» суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень. Об`єктом інформаційних відносин є інформація.

Відповідно до ст. 5 цього Закону кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст. 7 цього ж Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Право на інформацію, створену в процесі діяльності фізичної чи юридичної особи, суб`єкта владних повноважень або за рахунок фізичної чи юридичної особи, Державного бюджету України, місцевого бюджету, охороняється в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положень Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 року №2297-VI (Закон № 2297) цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2297 володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом. При цьому, відповідно до зазначеної статті, персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI (Закон № 2939).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939 публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2939 метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Стаття 3 Закону № 2939 визначає гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації. Так, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939 одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Відповідно до положень ст.6 Закону № 2939 інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 10 Закону № 2939 кожна особа має право знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 12 Закону № 2939 суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною 1 ст. 13 Закону № 2939 встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Статтею 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені обов`язки розпорядників інформації, розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ст. 19 Закону №2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ст. 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі, якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 2939 розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону №2939 розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів зазначає, що публічна інформація, як вид інформації виокремлена з-поміж інших за такими ознаками: вона має бути відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях; вона отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; вона перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Відсутність якоїсь із цих ознак має означати, що така інформація не є публічною. При цьому, означення «публічна» не звужено повною відкритістю, доступністю інформації. Створені в процесі діяльності суб`єкта владних повноважень документи можуть містити як відкриту інформацію, так і інформацію з обмеженим доступом, яка, однак, не втрачає у зв`язку із цим ознаки публічної. Обов`язок розпорядника інформації надати на запит інформацію, яка є в його володінні, презюмується.

Статтею 23 цього ж Закону регулюється право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації. Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 24 цього ж Закону встановлена відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації. Відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до ст. 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Апеляційний суд зазначає, що позивач в запиті від 09.05.2024 просив надати: належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого в лютому 2023 року з виплат, що проводились при його звільнені, були відраховані грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка прийняла рішення про відрахування з виплат, що проводились при його звільненні, грошових коштів у сумі 12916,39 грн; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка відрахувала з виплат, що проводились при його звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн.

У відповіді ГУНП в Житомирській області від 14.05.2024 № СЕД-967-2024 запитувану інформацію надано в повному обсязі та повідомлено, що надати копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого в лютому 2023 року з виплат, що проводилися при звільненні, відраховано грошові кошти в сумі 12916,39 грн не має можливості, через їх відсутність. У зв`язку зі збоєм у програмному забезпеченні з нарахування грошового забезпечення щомісячна премія за січень 2023 року була не правомірно виплачена у більшому розмірі. Для відшкодування коштів Державного бюджету було проведено утримання зайво виплачених коштів з виплат, що проводились при звільненні. Нарахування та виплата грошового забезпечення проводиться працівниками відділу з організації оплати праці УФЗБО. Отже, відсутній наказ про відрахування премії, оскільки відбулось відшкодування коштів Державного бюджету шляхом проведення утримання зайво виплачених коштів. Крім того, у справі № 380/9712/23 ГУНП в Житомирській області, де ОСОБА_1 був позивачем, додано лист УФЗБО від 18.09.2023 № 1202/29/01-2023, який доданий до відзиву на позовну заяву, в якому повідомлено, що у січні 2023 року ОСОБА_1 у зв`язку зі збоєм у програмному забезпеченні з нарахування грошового забезпечення (що в подальшому призвело до повної втрати бази даних і нарахування грошового забезпечення проводилось в ручному режимі, у зв`язку з цим відбувся перехід на веб орієнтовану версію ІКС «АСОУ», що підтверджується листом НПУ від 05.07.2023 № 6699/09/29-2023) була виплачена премія у розмірі 13064,70 грн. Для відшкодування коштів Державного бюджету було проведено утримання зайво виплачених коштів ОСОБА_1 з виплат, що проводились при звільненні.

Крім цього, позивач в запиті від 02.06.2024 повторно просив надати: інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка здійснила відрахування з виплат, що проводились при його звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка дала команду працівнику УФЗБО відрахувати з виплат, що проводились при його звільненні, грошові кошти у сумі 12916,39 грн.

У відповіді ГУНП в Житомирській області від 06.06.2024 № СЕД-2785-2024, вказано, що нарахування грошового забезпечення, заробітної плати, та інших виплат в ГУНП в Житомирській області проводиться працівниками відділу організації оплати праці УФЗБО ГУНП в Житомирський області на підставі первинних документів, які регламентують нарахування та виплату грошового забезпечення та заробітної плати.

Також, проінформовано, що у зв`язку зі збоєм у програмному забезпеченні з нарахування грошового забезпечення (що в подальшому призвело до повної втрати бази даних та нарахування грошового забезпечення проводилось у ручному режимі) щомісячна премія за січень 2023 року позивачу була нарахована у збільшеному розмірі, тому для недопущення недоцільного використання коштів Державного бюджету утримання зайво нарахованої сумі премії за січень 2023 року було проведено з виплат, що проводились при звільненні з органів поліції.

Відповідач зауважив, що встановити хто здійснював відрахування з виплат не можливо, оскільки в програмному забезпеченні в якому здійснюється нарахування виплат не зазначається який саме працівник здійснив ту чи іншу операцію, а тому у відповіді на запит було вказано, що нарахування здійснюється працівниками відділу організації оплати праці УФЗБО ГУНП в Житомирський області, враховуючи викладене відповідь є повною та достовірною..

Крім цього, позивач в запиті від 09.05.2024 просив надати: належним чином завірену копію рішення (наказу, доручення, вказівки, резолюції тощо), на підставі якого 25.01.2024 було проведено нарахування та виплату грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові посадової особи, яка прийняла рішення про нарахування та виплату 25.01.2024 грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року; інформацію про посаду, звання та прізвище, ім`я і по батькові особи, яка нарахувала 25.01.2024 грошові кошти в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року.

У відповіді ГУНП в Житомирській області від 14.05.2024 № СЕД-962-2024 запитувану інформацію надано в повному обсязі та повідомлено, що виплата премії у січні 2024 року здійснена за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 у справі № 380/9712/23, якими було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби, з урахуванням премії виплаченої в повному обсязі за період з 01.01.2023 по 31.01.2023. Тобто, премію ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 було нараховано на підставі виконання вище вказаного рішення про що було повідомлено позивача. Крім того, начальником ГУНП в Житомирській області виконання вказаного рішення в частині нарахування та виплати премії за січень 2023 року було покладено на начальника УФЗБО ОСОБА_2 , що підтверджується резолюцією доданої до відповіді на запит. В подальшому як було повідомлено у відповіді на запит дані для виплати премії до програмного забезпечення у застосунку «Заробітна плата» занесені спеціалістом відділу з організації оплати праці відповідно до рішення суду та резолюції керівника установи. Оскільки, встановити хто здійснював нарахування та виплату грошових коштів в сумі 12916,39 грн як щомісячну премію за січень 2023 року не можливо, у зв`язку з тим, що в програмному забезпеченні в якому здійснюється нарахування виплат не зазначається який саме працівник здійснив ту чи іншу операцію, а тому у відповіді на запит було вказано, що дані для виплати премії до програмного забезпечення у застосунку «Заробітна плата» занесені спеціалістом відділу з організації оплати праці.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачу у відповіді ГУНП в Житомирській області від 14.05.2024 № СЕД-962-2024 на запит від 09.05.2024 було надано повну та достовірну інформацію відповідно до норм чинного законодавства. Також, апеляційний суд зауважує, що 02.06.2024 позивач повторно звернувся до начальника ГУНП в Житомирській області із запитом на інформацію. Листом від 06.06.2024 № СЕД-2786-2024, відповідач повідомив позивача, що листом від 14.05.2024 № СЕД-962-2024 останньому надавалась відповідь на питання зазначені в запиті.

Щодо доводів апелянта про недостовірність відомостей, які були надані представником відповідача та неповноту наданих відповідей, колегія суддів зазначає наступне.

В пункті 1 Постанови Пленум Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Норми Закону № 2939-VI регулюють відносини щодо доступу до інформації, яка вже існує, і не вимагає у відповідь на запит створювати певну інформацію. Розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє. Тобто, розпорядник може надати ту інформацію, яка була ним створена в процесі здійснення своїх владних управлінських функцій відповідно до законодавства, вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Разом з тим, колегія суддів вказує, що розпорядник публічної інформації має обов`язок надати ту публічну інформацію, якою він володіє, і яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях. Вжиття заходів для того, щоби створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації. Тому, розпорядник не може нести тягар відповідальності за ненадання запитувачу інформації, якої нема в його володінні.

Крім того, незгода з відповідями відповідача щодо розгляду його запитів не може бути підставою для визнання наслідків такого розгляду проявом протиправних дій, оскільки наведені позивачем аргументи набули оцінки з боку відповідача, відтак, відсутні підстави вважати, що права позивача на достовірну інформацію порушені.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідачем надано відповідь на запит позивача, виходячи із наявної у нього інформації, та не допущено порушень законодавства, які б призвели до обмеження права позивача на інформацію.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 380/19590/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний