Справа № 640/11653/20
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року справа № 640/11653/20
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Паламаря П.Г., розглянувши у адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Завод Кузня на Рибальському до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Завод Кузня на Рибальському (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г) в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу №Ю-141-10 від 13.05.2020.

28.01.2025 прийнято до свого провадження адміністративну справу за правилами загального позовного провадження.

20.03.2025 закрито підготовче провадження та перейдено до розгляду справи по суті.

01.04.2025 перейдено до стадії ухвалення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскільки позивачем оскаржується нарахування ЄСВ за лютий 2020 року у справі №640/9732/20, відповідачем протиправно сформована спірна вимога за лютий-березень 2020 року, з включенням періоду оплати ЄСВ який оскаржується. Зазначене вказує, що відповідач виніс дві вимоги з одних і тих же підстав.

Представник позивача просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Офісом великих платників податків Державної податкової служби до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки в наслідок наявності заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 2616198,99грн., контролюючим органом в порядку ст. 59 ПК України, сформована та направлена спірна вимога.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

13.05.2020 Офіс великих платників ДПС сформував вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-141-10 щодо сплати ПрАТ Завод Кузня на Рибальському недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 2616198,99грн.

В спірній вимозі зазначено, що сформована вона станом на 30 квітня 2020 року.

Не погоджуючись з вчиненими діями, позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що позовні вимоги ПрАТ Завод Кузня на Рибальському щодо скасування вимоги №Ю-141-10 від 06.04.2020 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у справі №640/9732/20 залишено без розгляду ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.12.2020.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд зазначає таке.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону №2464-VI на податкові органи покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI страхувальники роботодавці та інші особи відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, на платника єдиного внеску покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені ст. 9 Закону №2464-VI, зокрема ч. 8 зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу.

Відповідно до ст. 25 Закону №2464-VI, податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.(абз. 1 ч. 4).

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом (абз. 2 ч. 4)..

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею (абз. 3 ч. 4).

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. (абз. 4 ч. 4).

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону №2464-VI, вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 59.1, 59.4, 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріали справи свідчать, що відповідно до спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки), позивач станом на 30.04.2020 має заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску у розмірі у сумі 2616198,99грн.

При цьому, згідно інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 71010000 - єдиний соціальний внесок, слідує, що заборгованість виникла внаслідок несплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за лютий березень 2020 року.

Поряд з тим, судом встановлено, що вимога №Ю-141-10 від 06.04.2020 щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за лютий 2020 року, оскаржена у справі №640/9732/20, є чинною.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врегульована Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449.

Згідно з п. 3 розділу VI Інструкції № 449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.(п. 4 розділу VI Інструкції № 449)

З цього слідує, що вимога про сплату недоїмки надсилається платнику у випадку наявності на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати ЄСВ в тому числі і її збільшення.

При цьому, вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску містить у собі вже нараховану та наявну суму недоїмки з єдиного внеску, сама по собі вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску не є документом, на підставі якого нараховується сума недоїмки з ЄСВ. Оскарження чи відкликання вимоги про сплату боргу (недоїмки) не свідчить про відсутність боргу з єдиного внеску, оскільки вона формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу, згідно п. 4 розділу VI Інструкції № 449.

За таких обставин, в наслідок наявності у позивача заборгованості зі сплати ЄСВ, контролюючим органом правомірно сформовано спірну вимогу на суму заборгованості 2616198,99грн., а посилання на подвійне стягнення боргу є необгрунтоване в наслідок збільшення боргу.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що оскаржувана вимога, є на думку суду правомірною, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР