Справа № 240/8189/25
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/8189/25

категорія 106020200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Чернова Г.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання документів про його безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів);

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, копію наказу про направлення ОСОБА_1 в зону бойових дій, копію наказу про виведення ОСОБА_1 з зони бойових дій, витяг з журналу бойових дій (бойових завдань, ведення оперативної обстановки) щодо ОСОБА_1 .

Суддя Чернова Г.В. з 27.03.2025 по 28.03.2025 включно перебувала у відрядженні.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, її подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Позовні вимоги повинні формулюватися позивачем максимально чітко і зрозуміло.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Суд відмічає, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим. При цьому, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , якою, як вважає позивач, порушені його права, свободи або законні інтереси. При цьому, позивач посилається на відповідь, надану військовою частиною ІНФОРМАЦІЯ_1 №101/2891 від 27.10.2024.

Разом з тим, в порушення ч. 1, п.4, п.5, п.9 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 КАС України в позові:

- не зазначений зміст позовних вимог щодо предмету позову, яким є бездіяльність відповідача, які, на думку позивач, порушують його права, свободи або законні інтереси, оскільки відсутні докази того, що позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 з приводу видачі йому документів, про які йдеться в позові, та отримав відмову;

- не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує ці вимоги, не зазначені та не надані докази, що підтверджують вказані обставини;

- відсутнє обґрунтування порушення оскаржуваними рішенням, діями чи бездіяльністю відповідача прав, свобод або законних інтересів позивача саме військовою частиною НОМЕР_1 , з позовом до якої позивач звертається.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху для усунення недоліків, а саме:

- зазначити в позові зміст позовних вимог щодо предмету позову, яким є рішення, дія чи бездіяльність відповідача, які порушують права, свободи або законні інтереси позивача;

- викласти в позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує ці вимоги, зазначити та надати докази, що підтверджують вказані обставини;

- зазначити в позові обґрунтування порушення оскаржуваними рішенням, діями чи бездіяльністю відповідача прав, свобод або законних інтересів позивача;

- до позовної заяви з усунутими недоліками додати її копії відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Г.В. Чернова