Справа № 340/3291/24
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3291/24

провадження № 2-ап/340/41/24

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивувала тим, що вона у травні 2020 року вересні 2023 року проходила військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 . Відповідач при виплаті позивачці грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за ці роки служби неправильно визначив їх розмір, оскільки не врахував у складі грошового забезпечення суми індексації. Тож позивачка просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 , які полягають у здійсненні розрахунку розміру її грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 роки без індексації, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022, 2023 роки без індексації;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок розміру її грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022, 2023 роки з урахуванням індексації та індексації грошового забезпечення.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року позовну заяву повернуто позивачці на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 цю ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою судді від 11.11.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом та поновив цей строк.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що у 2020 2023 роках військова частина НОМЕР_2 правильно нараховувала та виплачувала позивачці грошове забезпечення, зокрема одноразові допомоги. У 2023 році позивачка не зверталася з рапортом про надання їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, тому така допомога їй не виплачувалася. У 2023 році грошове забезпечення позивачки не індексувалося, оскільки дія Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" на 2023 рік була зупинена.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 у 2020 2024 роках проходила військову службу в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації на особливий період, з якої була звільнена 06.01.2024 року через сімейні обставини або інші поважні причини.

Зокрема з 14.05.2020 року по 02.09.2023 року позивачка проходила військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 на посаді кухаря господарчого відділення взводу забезпечення артилерійського дивізіону та перебувала на грошовому забезпеченні у цій військовій частині.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №249 від 01.09.2023 року солдата ОСОБА_1 з 02.09.2023 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям до нового місця служби.

Позивачка 20.05.2024 року звернулася до суду з цим позовом, стверджуючи, що відповідач у період її служби у 2020 2023 роках неправильно нараховував та виплачував їй грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі статтями 1, 3, 5, 16 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори, та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших нормативно-правових актів.

Статтею 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пунктів 1-4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з пунктом 1 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою постановив:

2. Установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

3. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

5. Надати право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

3) надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

7. Видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.

8. Умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок №260), який на час виникнення спірних правовідносин містив такі норми:

I. Загальні положення

1. Цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.

2. Грошове забезпечення включає:

- щомісячні основні види грошового забезпечення;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

- підвищення посадового окладу;

- надбавки;

- доплати;

- винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

- премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;

допомоги.

3. Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

- штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

- накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

- накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

- накази про присвоєння військових звань;

- грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

4. Грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавку за вислугу років;

- підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;

- надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;

- доплати за науковий ступінь та за вчене звання;

- премію;

- морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;

- одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;

- інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

7. Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У разі виникнення спірних питань щодо нарахування грошового забезпечення виплата здійснюється у безспірному розмірі до вирішення питань у встановленому чинним законодавством порядку.

8. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

- щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

- одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

14. Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

16. Виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

XXIII. Виплата грошової допомоги для оздоровлення

1. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

2. Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

6. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

7. Військовослужбовцям, звільненим з військової служби з наданням під час звільнення щорічної основної чи додаткової відпустки, яка закінчується наступного календарного року, грошова допомога для оздоровлення в новому році не надається.

XXIV. Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань

1. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

2. Військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.

7. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

8. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям, накази про звільнення яких підписано минулого року, але не виключеним зі списків військової частини, в поточному році не надається.

9. Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення військовослужбовців ЗСУ. Ці допомоги надається військовослужбовцям ЗСУ один раз на рік за їх зверненнями (рапортами), на підставі наказів командира.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з розміру місячного грошового забезпечення військовослужбовця, до якого включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та порядок її виплати щороку встановлюються Міністром оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Граничний розмір цієї матеріальної допомоги не повинен перевищувати розмір місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Так, у 2020 році Міністр оборони України видав наказ №45 від 18.02.2020 року "Про бюджету політику Міністерства оборони України на 2020 рік", пунктом 6 якого наказав матеріальну допомогу військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань виплачувати в розмірі одного окладу за їх військовими званнями.

Виплату матеріальної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав:

- смерть дружини (чоловіка), дітей, батьків військовослужбовця;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

- онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

- захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C;

- вибуття на довготривалу реабілітацію (більше одного місяця поспіль) унаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів.

У 2021 році Міністр оборони України видав наказ №59 від 12.03.2021 року "Про бюджету політику Міністерства оборони України на 2021 рік", пунктом 6 якого наказав матеріальну допомогу військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань виплачувати в розмірі одного окладу за їх військовими званнями.

Виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

- онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

- захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C;

- безперервне перебування на реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з виконанням завдань в районі проведення операції Об`єднаних сил.

У 2022 році Міністр оборони України видав наказ №30 від 31.01.2022 року "Про бюджету політику Міністерства оборони України на 2022 рік", пунктом 6 якого наказав матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям, які отримують грошове забезпечення, в розмірі одного окладу за їх військовими званнями.

Виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

- поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

- у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

- онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

- захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C;

- безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини;

- сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

У межах залишку коштів за фондом грошового забезпечення у грудні 2022 року виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям здійснювати в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, після здійснення військовослужбовцям всіх виплат, передбачених пунктом 5 та абзацом другим цього пункту наказу, на підставі рапорту військовослужбовця. При цьому розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не може бути меншим розміру одного окладу за військовим званням.

У 2023 році Міністр оборони України видав окреме доручення №2683/з від 01.02.2023 року щодо виплати військовослужбовцям належних видів грошового забезпечення у 2023 році, пунктом 6 якого доручив матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати в розмірі місячного грошового забезпечення виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

- поранення військовослужбовця при виконанні завдань під час воєнного стану;

- у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова ВЛК), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C;

- безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (сумарно більше ніж 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

- сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи стали заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Позивачка у цій справі оспорює розміри виплачених їй допомог, а саме грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, посилаючись на те, що відповідач протиправно не врахував при обчисленні їх розміру суми виплаченої їй індексації грошового забезпечення.

У статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статей 2, 4, 5, 9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Пунктами 2, 4, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, правова природа індексації полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а суми індексації є складовими грошового забезпечення військовослужбовців. Нарахування сум індексації та їх виплата здійснюються одночасно з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення за місяць, доходи за який підлягають індексації. Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, тому вона має включатися до складу місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Суд установив, що позивачка з 14.05.2020 року по 02.09.2023 року перебувала на грошовому забезпеченні за місцем служби у військовій частині НОМЕР_2 . У цей період військова частина виплатила їй такі одноразові допомоги:

- грошова допомога для оздоровлення:

- за 2020 рік 10167, 30 грн. (виплачена у серпні 2020 року),

- за 2021 рік 10181, 33 грн. (виплачена у листопаді 2021 року),

- за 2022 рік 10181,33 грн. (виплачена у січні 2022 року),

- за 2023 рік 21 329, 25 грн. (виплачена у березні 2023 року);

- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань:

- за 2020 рік 530 грн. (виплачена у листопаді 2020 року),

- за 2021 рік 530 грн. (виплачена у листопаді 2021 року),

- за 2022 рік 8118, 73 грн. (виплачена у листопаді 2022 року).

З наданих відповідачем розрахунків вбачається, що розмір грошової допомоги для оздоровлення у 2020 2023 роках визначався із місячного грошового забезпечення позивачки, до якого включено щомісячні основні та додаткові види її грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, премія.

Між тим, суд установив, що позивачка у період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 з травня 2020 року по грудень 2022 року щомісячно отримувала у складі грошового забезпечення суми індексації, яку відповідач нараховував їй виходячи з рівня інфляції у ці періоди. Тому суми виплаченої позивачці індексації мали включатися до складу місячного грошового забезпечення, з якого здійснювалося обчислення грошової допомоги для оздоровлення на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

З січня 2023 року по вересень 2023 року суми індексації позивачці вже не виплачувалися, оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 2023 рік було зупинено дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", а тому відповідач був звільнений від обов`язку проводити індексацію грошового забезпечення військовослужбовців. Тож у 2023 році суми індексації не приймали участі у розрахунках місячного грошового забезпечення, з якого здійснювалося обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Суд вважає, що у 2020 - 2022 роках відповідач при нарахуванні та виплаті позивачці щорічної грошової допомоги для оздоровлення протиправно не врахував у складі місячного грошового забезпечення суми виплаченої індексації грошового забезпечення, що призвело до заниження розміру цих допомог.

Порушене право позивачки як колишнього військовослужбовця Збройних Сил України слід поновити, зобов`язавши військову частину НОМЕР_2 , у якій вона перебувала у списках особового складу та на грошовому забезпеченні, здійснити перерахунок грошової допомоги для оздоровлення за 2020 - 2022 роки та доплатити їй заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком. До складу місячного грошового забезпечення, використаного для визначення розміру цих допомог, слід врахувати суми індексації грошового забезпечення, що були виплачені позивачці у відповідних місяцях (коли були підписані накази про надання позивачці цих щорічних допомог).

Підстави для спонукання відповідача здійснити перерахунок грошової допомоги для оздоровлення за 2023 рік відсутні, оскільки відповідач правильно визначив розмір цієї допомоги. Тому у задоволенні позову в цій частині вимог суд відмовляє.

Щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то у 2020 2021 роках військова частина НОМЕР_2 виплатила ОСОБА_1 цю матеріальну допомогу у розмірі 1 окладу за присвоєним їй військовим званням (солдат), який був визначений як загальний розмір матеріальної допомоги усім військовослужбовцям ЗСУ згідно з наказами Міністра оборони України №45 від 18.02.2020 року, №59 від 12.03.2021 року. У 2022 році ця матеріальна допомога була виплачена позивачці у розмірі, визначеному відповідачем у межах залишку коштів за фондом грошового забезпечення на кінець року (але не менше 1 окладу за присвоєним військовим званням), як це було передбачено наказом Міністра оборони України №30 від 31.01.2022 року. Отже у ці періоди суми виплаченої індексації грошового забезпечення не приймали участі у розрахунках сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які виплачувалися в обмеженому розмірі (в межах виділених асигнувань на грошове забезпечення), а відповідач правильно нарахував та виплатив позивачці цю матеріальну допомогу у загальному розмірі. Позивачка не посилалася на наявність виключних підстав, які давали їй право на отриманні такої матеріальної допомоги саме у розмірі місячного грошового забезпечення. У 2023 році індексація грошового забезпечення позивачки відповідачем вже не проводилися, а матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань позивачці не виплачувалася, оскільки вона не зверталася до відповідача із рапортом про її надання з підстав, наведених в окремому дорученні Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 року.

У межах спірних правовідносин суд не встановив порушень при нарахуванні та виплаті позивачці матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Вимоги позивачки про перерахунок цієї матеріальної допомоги за 2020 - 2023 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Судові витрати сторони не понесли.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати військовослужбовцю ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік без урахування у складі місячного грошового забезпечення суми виплаченої індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік, нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 , врахувавши у складі місячного грошового забезпечення суму виплаченої їй індексації грошового забезпечення, та доплатити їй заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ