Справа № 140/11983/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/11983/24 пров. № А/857/34386/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року (ухвалене головуючим суддею Дмитрук В.В. у м. Рівне) у справі № 140/11983/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВОПЕРФЕКТ» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000232/2 від 14.08.2024.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару уповноваженою ним особою були подані передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) необхідні документи, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України (тобто чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця), у зв`язку з чим давали можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору (за основним методом). При цьому вважає, що посилання митного органу на розбіжності, які були відсутні свідчить, що відповідач діяв упереджено. Характеристики товару підтверджувались наданими технічними паспортами на товар.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000232/2 від 14.08.2024.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 22.02.2024 між ТзОВ «ЕВОПЕРФЕКТ» (покупець) та компанією UNIJEN DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина) (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №2-22/02, за умовами пункту 1.1. якого продавець приймає на себе зобов`язання продавати промислове обладнання покупцю, а покупець зобов`язується оплачувати та приймати товар, в порядку та на умовах, визначених контрактом.

Відповідно до п.1.3. контракту асортимент товару, номенклатура товару, одиниця товару, кількість товару, ціна товару, та інші дані, необхідні для організації поставок товару, визначаються у проформах - інвойсах або інвойсах, погоджених покупцем, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно із пп. 2.1. п. 2. контракту термін відвантаження продавцем товару протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дати отримання 100% оплати за товар, якщо інше не зазначено в інвойсі.

Пунктом 2.5. контракту обумовлено, що поставка продавцем товару здійснюється на умовах Incoterms 2010 EXW 1STAMBUL, м. Стамбул, Туреччина, якщо інші умови не зазначені в інвойсах.

За пп. 3.1, 3.5 контракту ціна товару визначається у проформах - інвойсах або інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту, а розрахунок покупцем за товар здійснюється в доларах або Євро у безготівковому порядку, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на рахунок продавця, на підставі виставленого продавцем рахунку (проформа- інвойс) до даного контракту.

09.07.2024 компанією UNIEN DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина) була сформована та виставлена для оплати ТОВ «ЕВОПЕРФЕКТ» проформа інвойс №341 щодо поставки промислового обладнання - дизельних генераторів 10-ти найменувань в кількості 17 штук на загальну суму 128 866,89 ЄВРО.

Умови оплати, зазначені в проформі інвойсі №341: 30% попередня оплата; 70% - перед відправкою. Термін поставки 7-8 тижнів.

09.07.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВОПЕРФЕКТ» здійснює попередню оплату за товар в розмірі 38 660,07 Євро. Попередня оплата була здійснена з призначенням платежу: «PRPMNT до контракту 2-22/02 від 22/02/2024, проформи-інвойсу №341 від 09.07.2024».

18.07.2024 компанією UNIEN DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина) була сформована та виставлена для оплати ТОВ «ЕВОПЕРФЕКТ» проформа інвойс №345 щодо поставки промислового обладнання - дизельних генераторів 1 найменування в кількості 2 штук на загальну суму 7 130,74 ЄВРО.

Умови оплати, зазначені в проформі інвойсі №345: 30% попередня оплата; 70% - перед відправкою. Термін поставки 30.07.2024.

19.07.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВОПЕРФЕКТ» здійснює попередню оплату за товар в розмірі 7 130,07 Євро. Попередня оплата було здійснена з призначенням платежу: «PRPMNT до контракту 2-22/02 від 22/02/2024, проформи інвойсу №345 від 18.07.2024.

02.08.2024 компанією UNIJEN DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина) був сформований інвойс №UNJ024 щодо поставки частини товару - дизельних генераторів трьох найменувань в кількості 6 штук на загальну суму 24 446,38 ЄВРО. Згідно інвойсу вбачається що він був сформований відповідно до проформ №341 та №345. Найменування зазначеного в інвойсі товару, тип, його вартість відповідають даним що зазначені в проформах - інвойсах №341 та №345. Згідно інвойсу умови поставкиIstanbul.

02.08.2024 компанія UNIJEN DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина) здійснила поставку ТОВ «ЕВОПЕРФЕКТ» товар - дизельні генератори трьох найменувань в кількості 6 штук на загальну суму 24 446,38 ЄВРО.

Поставка товару здійснювалась ла умовах FCA Istanbul, Туреччина. Умови поставки відповідають інвойсу №UNJ024 від 02.08.2024. Факт поставки товару підтверджується міжнародною - товарно- транспортною накладною (CMR) A №001502.

Перевезення товару здійснювалось ФОП ОСОБА_1 відповідно до договору -заявки №01/08 на міжнародні транспортно-експедиційні послуги від 01.08.2024, укладеним між позивачем та ФОП ОСОБА_2 .

З метою митного оформлення товару позивачем 08.07.2024 через декларанта подав до Волинської митниці митну декларацію №24UA44U0. Додатково до митної зарості товару було включено витрати на транспортування, транспортно-експедиторські послуги в розмірі 60 000,00 гривень

Для підтвердження митної вартості товару по МД №24UA44U0 позивачем додано: пакувальний лист б/н від 02.08.2024; рахунок-проформа №341 від 09.07.2024 року; рахунок-проформа №345 від 18.07.2024; рахунок-фактура (інвойс) №UNJ024 від 02.08.2024; автотранспортна накладна №001502 від 02.08.2024; супровідний документ T1 №24TR6514 від 03.08.2024 у; сертифікат про походження товару №MM 933773 від 02.08.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №LV132087/240709 від 09.07.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №LV132952/240719 від 19.07.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №108 від 13.08.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №3 від 09.08.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2-22/02 від 22.02.2024; договір про надання послуг митного брокера №07/03 від 07.03.2023; договір (контракт) про перевезення №01/08 від 01.08.2024; інші некласифіковані документи - технічна характеристика від 09.08.2024.

Згідно вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі - Методичні рекомендації №476) та згідно ст.53-54 МК України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи:

1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

6) транспортні (перевізні) документи,

7) банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару,

8) копію митної декларації країни відправлення.

Декларантом на вимогу митниці надано: лист ТОВ «ЕВОПЕРФЕКТ» №68 від 13.08.2024 щодо поданих документів. Листом №69 від 13.08.2024 декларант повідомив про подані документи для підтвердження заявленої митної вартості.

14.08.2024 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000232/2, де у графі 33 зазначено, що митна вартість товарів №1, 2, які возяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Згідно ст. 54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією 24U844U0 документи містять розбіжності, зокрема:

відповідно п. 3.7 зовнішньоекономічного контракту №2-22/02 від 22.02.2024 розрахунок покупцем за товар здійснюється на умовах зазначених в проформах-інвойсах до контракту. Заявлений інвойс №UNJ024 від 02.08.2024 на загальну суму 24 446,38 Євро, в якому зазначені умови оплати 30% передоплата, 70% перед відправленням. Наданий платіжний документ №LV132087/240709 від 09.07.2024 на суму 38 660,07 євро згідно проформиінвойс 341 від 09.07.2024 (вартість 128 866,89 Євро), не ідентифікується з оплатою за конкретну партію товару;

згідно заявлених умов поставки FCA до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, завантаження, транспортні витрати до кордону України. В графі 21 ДМВ відсутні відомості про вартість витрат на навантаження, страхування. Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно складових митної вартості;

відповідно гр. 23 автотранспортної накладної CMR №001502 від 02.08.2024 перевезення здійснив PE Vitalii Burka, тоді як договір (контракт) про перевезення укладений ТзОВ «ЕВОПЕРФЕКТ» з ФОП ОСОБА_2 . Відповідно рахунка на оплату №108 від 13.08.2024 зазначено експедиційні послуги в сумі 2 000 грн, дані витрати не включено до митної вартості товару.

Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС, рівень митної вартості товару становить товар №16,68 дол. США/кг за МД №UA100360/2024/807147 від 05.08.2024, товар №26,64 дол. США/кг за МД №UA205140/2024/043797 від 09.07.2024.

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст. 55 МК України, про що свідчить митна декларація №24UA25U2 від 14.08.2024.

Позивач, вважаючи протиправним спірне рішення про коригування митної вартості товарів, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до положень пунктів 23, 24 частини першої статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України.

Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови, від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 27.03.2020 у справі №540/2605/18, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15.04.2021 у справі №804/14964/15, від 02.05.2024 у справі № 520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару.

Разом з цим, згідно матеріалів справи, відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.

Дослідивши подані декларантом згідно із ч. 2 ст. 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митною декларацією, а також додатково подані документи, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Щодо тверджень відповідача, які викладені в рішенні №UA205140/2024/000232/2 від 14.08.2024, що платіжний документ №LV132087/240709 від 09.07.2024 на суму 38 660,07 євро, згідно проформи-інвойс №341 від 09.07.2024 (вартість 128 866,89 Євро), не ідентифікується з оплатою за конкретну партію товару, суд першої інстанції вірно зазначив наступне.

Відповідно до платіжного документу №LV132087/240709 від 09.07.2024 на суму 38 660,07 євро в призначенні платежу зазначено: «PRPMNT до контракту 2-22/02 від 22/02/2024, проформи інвойсу №341 від 09.07.2024», що становить 30% від вартості зазначеного в даній проформі інвойсі товару. В призначенні платежу платіжного документу №LV132952/240719 від 19.07.2024 «PRPMNT до контракту 2-22/02 від 22/02/2024, проформи -інвойсу №345 від 18.07.2024», що становить повну оплату зазначеного в даній проформі - інвойсі товару. Митному органу при здійсненні митного оформлення платежу був поданий інвойс №UNJ024 від 02.08.2024 на загальну суму 24 446,38 ЄВРО, в якому вказано, що він складений на підставі проформ-інвойсів №341 та №345.

Наданий митному органу інвойс містив інформацію щодо найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, що повністю відповідала інформації про товар, зазначеній в проформі - інвойсі №345 (дизельний генератор UND-BD 35 KVA 1500 об/хв, 50 Гц, 400/231 В, в поєднанні з дизельним двигуном KOFO та альтернатором SURIELLA з ATS та навісом СВ в кількості 2 штуки за ціною одного 3 565,37 ЄВРО вартістю 7 130,74 ЄВРО), та в частині товару інформації зазначеній в проформі -інвойсі №341 (дизельний генератор UND-BD 55 KVA 1500 об/хв, 50 Гц, 400/231 В, у поєднанні з дизельним двигуном KOFO та альтернатором SURIELLA 3 ATS та навісом СВ в кількості 2 штуки за ціною одного 4 156,38 ЄВРО вартістю 8 312,76 ЄВРО; дизельний генератор UND-BD 77 KVA 1500 об/хв, 50 Гц, 400/231 В, в поєднанні з дизельним двигуном KOFO та альтернатором SURIELLA з ATS та навісом СВ в кількості 2 штуки за ціною одного 4 501,44 ЄВРО вартістю 9 002,88 ЄВРО).

Враховуючи викладене више, платіжним документом №LV132087/240709 від 09.07.2024 року на суму 38 660,07 ЄВРО оплачувався товар, зазначений в проформі - інвойсі №341, частина якого була поставлена згідно інвойсу №UNJ024 від 02.08.2024 на загальну суму 24 446,38 ЄВРО.

Отже, враховуючи наведене суд вважає, що зазначене спростовує твердження митного органу про неможливість ідентифікувати платіжний документ №LV132087/240709 від 09.07.2024 на суму 38 660,07 ЄВРО з оплатою за конкретну партію товару.

Ба більше слід відмітити, що поставка товару здійснювалась на умовах - FCA Istanbul, що відповідає наданому інвойсу №UNJ024 від 02.08.2024 в якому зазначено умови поставки FCA Istanbul.

Термін «франко-перевізник» означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Відповідно до навантажувально - розвантажувальні роботи додані до вартості товару.

Щодо страхування товару то митному органу у довідці №68 від 13.08.2024 повідомлено, що страхування товару не здійснювалось. Таку ж інформацію надав і перевізник товару у довідці №3 від 09.08.2024, зазначивши також, що навантажувально - розвантажувальні роботи перевізником не проводились. Крім того, умови поставки FCA не передбачають обов`язковості страхування товару. Відповідно до п.4.1. контракту №2-22/02 від 22.02.2024 товар може бути застрахований від будь -яких ризиків тільки за дорученням покупця та за його рахунок.

Митний орган при прийнятті рішення про коригування в цій частині не надав жодних доказів про те що при перевезенні товару товариством здійснювалось страхування товару.

Відповідно до 2.5. контракту №2-22/02 від 22.02.2024 року у вартість товару включається також вартість завантаження.

Зважаючи на викладене, твердження митного органу в цій частині ґрунтується виключно на припущеннях митного органу.

Слід звернути увагу, що відповідно до порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.05.2012 №651 (в редакції наказу Міністерства фінансів України 23.09.2022 №296), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684 в графі 21 декларації зазначаються відомості про транспортний засіб (транспортні засоби), на якому (яких) здійснюватиметься перетин митного кордону при вивезенні товарів за межі митної території України. При використанні комбінації з декількох транспортних засобів зазначаються відомості про активний транспортний засіб. У лівому підрозділі графи зазначаються ідентифікаційні відомості про транспортний засіб.

Відомості про вартість товару у даній графі не зазначаються.

Зауваження до вартості перевезення відсутні. Отже в цій частині документи не мали між собою жодних розбіжностей, тому твердження митного органу в даному випадку є хибними.

Разом з цим суд першої інстанції вірно звернув увагу, що на підтвердження транспортних витрат позивачем була подана договір-заявка №01/08 від 01.08.2024, укладена між ФОП ОСОБА_2 , експедитор за договором, та ТОВ «ЕВОПЕРФЕКТ», замовник за договором.

Відповідно до ч.1. ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно ФОП ОСОБА_2 за зазначеним договором організував виконання перевезення вантажу за маршрутом Стамбул (Туреччина) - с. Великий Омеляник, Волинська обл. (Україна) залучивши до перевезення вантажу перевізника - ФОП ОСОБА_1 , про що вказано в графі 5 договору - заявки. Відповідно, зазначений перевізник вказувався в міжнародній автотранспортній накладній. Залучення перевізника не суперечить ст. 929 Цивільного кодексу України. Також слід звернути увагу, що марка транспортного засобу та причепу, їх реєстраційні номери, зазначені в договорі - заявці повністю відповідають марці транспортного засобу та причепу, їх реєстраційним номерам, зазначеним в міжнародній автотранспортній накладній.

До митного оформлення товариством було подано рахунок на оплату №108 від 13.08.2024, згідно якого вбачається, що вартість міжнародних транспортних послуг за маршрутом Стамбул (Туреччина) - митний перехід Порубне становить 60000,00 гривень, зазначена сума витрат була включена до митної вартості товару. Окремим рядком перевізник виставив експедиційні послуги по території України в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень.

Додатково експедитором ФОП ОСОБА_3 було надано довідку №3 від 09.08.2024 про транспортно - експедиційні послуги з якої вбачається що вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажу м. Стамбул (Туреччина) - митний перехід Порубне становить 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень та окремо зазначено, що експедиційні послуги по території України становлять 2000,00 гривень.

З наданих документів вбачається що експедиційні послуги за межами митної території України перевізником окремо не зазначались та включені в загальну вартість наданих послуг.

Відповідно твердження митного органу про включення експедиційних послуг по території України до митної вартості товару є безпідставним.

Відтак, будь-які розбіжності в цій частині, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, були відсутні, а надані митному органу документи підтверджували транспортні витрати, до розміру яких у митного органу зауважень не було.

Також, 14.08.2024 товариство звернулось до експедитора ФОП ОСОБА_4 із запитом за №14/08 від 14.08.2024 про надання роз`яснень.

Листом за вих. №18/09/1 від 18.09.2024 експедитор повідомив, що в довідці за №3 від 09.08.2024 експедиційні послуги за межами митної території України окремо не виділялись. Зазначена в довідці сума транспортно- експедиційних послуг за маршрутом м. Стамбул (туреччина) - митний склад Порубне, а це 60000 (шістдесят тисяч) гривень включає в себе як експедиційні послуги, розмір яких становить 5000,00 (п`ять тисяч) гривень так і транспортні послуги, розмір яких становить 55000,00 (п`ятдест п`ять тисяч) гривень.

Зазначені документи, а також платіжну інструкцію №55 від 21.08.2024 про сплату транспортно - експедиційних послуг в розмірі 120000,00 (сто двадцять тисяч) гривень, згідно поданого під час митного оформлення рах. №108 від 13.08.2024 були подані позивачем в порядку ст.55 МК України.

Рішення щодо поданої ТОВ «ЕВОПЕРФЕКТ» заяви в порядку ст. 55 МК України у позивача відсутнє.

Разом з цим, при вирішенні спору суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (від 14.08.2024 №UA205140/2024/000232/2), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Відтак, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім цього, згідно з оскаржуваного рішення слідує, що підставою для коригування митної вартості товару також слугувала інформація щодо митного оформлення схожих товарів з вищим рівнем митної вартості.

Щодо таких доводів, Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

А тому, під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товару подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.

Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання товару, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють його вартість, відповідачем не доведено.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Звідси, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена в судовому порядку, а тому спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та безпідставним, що має наслідком визнання його протиправним та скасування.

Крім цього, суд першої інстанції в повній мірі дослідив надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу та враховуючи складність справи, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат та розумністю їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, дійшов правильного висновку про зменшення розміру заявлених витрат з 10000 грн до 5000 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі № 140/11983/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар