Справа № 446/239/24
Суддя: Котормус Т. І.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/239/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа №446/239/24;

Провадження №2-а/446/10/25;

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача Завада Тарас Романович;

відповідач Управління патрульної поліції у Львіській області

Департаменту патрульної поліції України;

представник відповідача Забродоцька Яна Романівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025 у провадження судді Котормуса Т.І. надійшла адміністративна справа за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 Голянська Ю.А., в якій просить скасувати постанову про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП серії БАД №504388 від 23.01.2024 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 23.01.2024 інспектор ВБДР УПП у Львіській області ДПП - Шевчуком В.І. склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, за те, що він керував автобусом марки БАЗ А079.04, в якого нібито була тріщина лобового скла в зоні склоочисників, чим порушив п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, п. 31.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. Однак вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, так як наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким він керував не забороняє його експлуатацію, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності має суттєві порушення, а тому така підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

04.03.2025 від представника відповідача УПП у Львівській області ДПП до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та вказала, що транспортний засіб, яким керував позивач - мав технічні несправності, а саме тріщину на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, що відноситься до категорії технічної несправності, з якою відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. Працівниками поліції законно була складена постанова з метою притягнення позивача до відповідальності за відповідні дії та уникнення непоправних наслідків з даних причин. Вказує, що долучений до справи відеозапис фіксує вчинення позивачем правопорушення, а зміст вказаних файлів не викликає сумнівів в тому, що нагрудною камерою поліцейського зафіксовані події, які мали місце 23.01.2024 за участі сторін в справі. Оскаржувана постанова складена стороною відповідача у справі відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а посилання позивача на порушення працівниками поліції законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а тому, на її думку, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, зокрема пояснив, що до матеріалів оскаржуваної постанови, посадовою особою, що уповноважена законом на складання адміністративного матеріалу не надано відомості та не встановлено розмір тріщини на вітровому склі транспортного засобу позивача, який б суперечив вимогам ГОСТу, що виключає наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Більше того, позивач не є суб`єктом вказаного у постанові правопорушення, оскільки він є лише водієм автобуса, та за його технічний стан не несе відповідальності.

Представник відповідача УПП у Львівській області ДПП в судове засідання не з`явилась, у поданому відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити без її участі.

Заслухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до постанови ВБДР УПП у Львіській області ДПП - Шевчука В.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.01.2024 серії БАД №504388, 23.01.2024 о 10:30 год., в м. Львів, по вул. Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом БАЗ А079.04 (автобус), д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг перевезення пасажирів, технічний стан і обладнання якого не відповідає вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме наявна тріщина лобового скла в зоні склоочисників, чим порушив п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, п. 31.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП (а.с. 16).

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування свого позову зазначає, що наявна тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким він керував не забороняє його експлуатацію, згідно вимог ДСТУ.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1-2 ст.7 КУпАП ); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Так, ОСОБА_1 був притягнутий поліцейським до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме за керування ним транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

З аналізу доводів позовної заяви позивача видно, що він заперечує будь-які технічні несправності транспортного засобу, яким він керував.

Також зазначає, що поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Диспозиція вказаної частини статті є бланкетною, тобто відсилає до відповідних правил експлуатації транспортних засобів.

Так, відповідно до п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, згідно з вимог ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу.

Однак, зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Нормами ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 року передбачено проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до положень цієї статті обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

В положеннях статті 37 Закону України «Про дорожній рух» визначенні підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови дії позивача кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме порушення водієм правил керування транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як тріщина та сколи на лобовому склі, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано доказів того, що наявність тріщини чи сколів в зоні роботи склоочисників не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

А згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем норм і стандартів ДСТУ, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Долучений представником відповідача до матеріалів справи відеозапис події, яка мала місце 23.01.2024 за участі сторін в справі, суд, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення до уваги не бере, оскільки на такому хоч і зафіксовано тріщину на вітровому склі транспортного засобу позивача, однак, як встановлено судом вище, така не віднесена до технічної несправності автомобіля.

Відтак, беручи до уваги те, що будь-яких належних та допустимих доказів вчинення правопорушення позивачем суду не надано, а обов`язок доказування в даному випадку законом покладено на відповідача, то суд погоджується із позицією позивача, щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 605,60 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як суб`єкт владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 241, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №504388 від 23.01.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 02.04.2025.

Суддя Т.І. Котормус