Справа № 500/1300/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1300/25

02 квітня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І, розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (далі - позивачка), звернулася до суду із позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати неправомірною бездіяльність Міністерства юстиції України у формі ненадання відповіді на електронний запит щодо державної реєстрації наказу директора Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України від 27.05.2019 №11 про затвердження опису Книги Пам`яті, порядку її ведення, оновлення та виготовлення зі всіма додатками (описом Книги нам`яті, порядком її ведення, оновлення та виготовлення);

зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити певну дію, а саме надати відповідь на електронний запит щодо державної реєстрації наказу директора Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернувся до Міністерства юстиції України із електронним запитом, в якому просив надіслати на його електронну адресу таку інформацію:

чи надсилався на державну реєстрацію наказ директора Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України про затвердження опису Книги Пам`яті, порядку її ведення, оновлення та виготовлення зі всіма додатками (описом Книги пам`яті, порядком її ведення, оновлення та виготовлення);

якщо такі документи на державну реєстрацію подавались, то просив негайно надіслати на мою електронну адресу копії всіх без винятку документів, що стосуються даного питання.

Оскільки відповіді на запит не отримав, то був вимушений надіслати скаргу в Мінюст з приводу ненадання відповіді на запит. Скарга була проігнорована.

Таким чином, вважає, що має місце неправомірна бездіяльність Міністерства юстиції України у формі ненадання відповіді.

З урахуванням викладеного, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Вказує, що у зв`язку із масштабною 19.12.2024 кібератакою на інформаційні ресурси Мін`юсту електронна пошта в домені minjust.gov.ua тимчасово не працює. Отже, позивач не міг відправити запит та скаргу Міністерству юстиції України на електронну пошту e-mail: . Також зазначає, що за результатами пошуку документів у системі електронного документообігу Міністерства юстиції України за період з 13.01.2025 по 15.03.2025 електронного запиту ОСОБА_1 від 13.01.2025 серед вхідних документів не значиться. Відтак вважає, що відсутня протиправна бездіяльність відповідача та порушення прав та інтересів позивача.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 11.03.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження від 11.03.2025 відповідач отримав 12.03.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет.

Інших заяв по суті справи та з процесуальних питань до суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами, в порядку статті 263 КАС України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що 13.01.2025 о 15:11 год ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України із запитом на інформацію за формою для подання запитів на інформацію, розпорядником якої є Міністерство юстиції України або його територіальні органи, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 26.06.2020 №2209/5, який поданий на електронну адресу .

У вказаному запиті відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" просив надати таку інформацію: "Чи надсилався на державну реєстрацію наказ директора Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України про затвердження опису Книги Пам`яті, порядку її ведення, оновлення та виготовлення зі всіма додатками (описом Книги пам`яті, порядком її ведення, оновлення та виготовлення). Якщо такі документи на державну реєстрацію подавались, то прошу негайно надіслати на мою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 копії всіх без винятку документів, що стосуються даного питання".

Відповідь на запит просив надіслати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не отримавши відповіді на запит, позивач звернувся із скаргою до Міністерства юстиції України у якій вимагав негайно усунути порушення законності та надати йому відповідь на запит від 13.01.2025 року у формі інформації про те чи надсилався на державну реєстрацію наказ директора Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України від 27.05.2019 року №11 політики про затвердження опису Книги Пам`яті, порядку її ведення, оновлення та виготовлення зі всіма додатками (описом Книги пам`яті, порядком її ведення, оновлення та виготовлення).

Доказів розгляду запиту на інформацію та скарги позивача матеріали справи не містять.

Мотивувальна частина

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів позовної заяви суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес врегульовано Законом України "Про допуск до публічної інформації" (далі Закон).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ч.1 ст.1 Закону).

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч.1 ст. 3 Закону).

Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до пункту 1 та 2 частини 1 статті 12 Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п.1 ч.1 ст. 13 Закону).

Згідно частин 1-5 статті 19 Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.1 ст. 20 Закону).

Інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується (ст. 21 Закону).

Частинами 1 та 2 статті 23 Закону визначено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач є запитувачем публічної інформації, а відповідач розпорядником публічної інформації.

Відповідач як розпорядник публічної інформації зобов`язаний надати запитувачу публічної інформації відповідь на запит на інформацію не пізніше ніж через 5-ть робочих днів з дня отримання запиту.

Судом встановлено, що позивач 13.01.2025 о 15:11 год. подав до Міністерства юстиції України на електронну адресу запит на інформацію за формою для подання запитів на інформацію, розпорядником якої є Міністерство юстиції України або його територіальні органи, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 26.06.2020 №2209/5.

Доказів того, що відповідач розглянув вказаний запит відповідно до вимог Закону матеріали справи не містять.

Оцінюючи наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву підстави ненадання відповіді на інформаційний запит позивача, суд зазначає таке.

Статтею 14 Закону визначені обов`язки розпорядників інформації до яких, серед іншого, належить:

мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати:

4 ) порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень розпорядників інформації, дій чи бездіяльності;

11) інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, а саме про: їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв`язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти; порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, їх дій чи бездіяльності.

З наведених норм Закон слідує, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію про порядок подання запиту на інформацію та адресу електронної пошти та оновлювати цю інформації у разі її зміни.

Станом на час вирішення справи судом на офіційному веб-сайті відповідача https://minjust.gov.ua/ в рубриці "запит на отримання публічної інформації" оприлюднено форму для подання запитів на інформацію, розпорядником якої є Міністерство юстиції України або його територіальні органи, у якій у пункті 2 примітки вказано:

"Запитів на інформацію, розпорядником якої є Мін`юст, може бути поданий:

на поштову адресу: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13 (на конверті вказувати "Публічна інформація");

на електронні адреси: ; ;

телефоном/факсом: ; ".

Будь-яких доказів, зокрема інформаційних повідомлень, щодо неможливості звернення до Міністерства юстиції України із запитом на інформацію за вказаною електронною адресою після 19.12.2024 відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Відтак, суд приходить до висновку про безпідставність доводів відповідача про неможливість відправити запит та скаргу Міністерству юстиції України на електронну пошту e-mail: .

Вирішуючи питання про те, чи мала місце, у даному випадку з боку відповідача бездіяльність, слід враховувати, що під бездіяльністю розуміється певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї обов`язків згідно із законодавством України. Для того щоб встановити факт бездіяльності суб`єкта владних повноважень, необхідно в першу чергу визначити, які дії відповідно до закону він мав вжити, і не вжив, чи яке рішення мав прийняти, і не прийняв. Тільки після цього може йти мова про допущення суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно конкретної особи.

З урахуванням встановлених у цій справі обставин, які доводять фактичне ненадання відповідачем відповіді на запити позивача по суті поставлених ним питань, що свідчить про неналежний розгляд поданого позивачем запиту на інформацію у розумінні Закону, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України яка полягає у неналежному розгляді запиту позивача та ненаданні відповіді.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 р. у справі "Гурепка проти України", заява №61406/00, п.59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 р. у справі "Кудла проти Польщі", заява №30210/96, п.158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі "Гарнага проти України", заява № 20390/07).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення статті 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам.

Суд наголошує, що об`єктом судового захисту у цій справі є право позивача на отримання публічної інформації у визначений ним спосіб.

Відтак, оскільки під час судового розгляду встановлено, що поданий позивачем запити на інформацію не розглянуто відповідачем належним чином, суд вважає за необхідне визначити, що належним та ефективний способом судового захисту позивача при вирішенні цієї справи є зобов`язання відповідача розглянути запит позивача на інформацію, поданий 13 січня 2025 року, та надати відповідь.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідача не довів правомірності поведінки у спірних правовідносинах, а тому позов підлягає до задоволення.

Судові витрати

Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

У цій справі позивач не сплачував судовий збір, а тому суд не присуджує та не стягує судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо нерозгляду запиту на інформацію ОСОБА_1 , поданого 13 січня 2025 року, та ненадання відповіді.

Зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 , поданий 13 січня 2025 року, та надати відповідь.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Міністерство юстиції України (місцезнаходження: вул. Городецького архітектора, 13, м. Київ, 01001 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.