Справа № 560/11138/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02 квітня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши заяву в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №560/11138/22, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити з 01.04.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", обчислену в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної в довідках від 25.04.2019 за №13912/05, №13913/05 та від 29.04.2020 за №321-Ф, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, з врахуванням проведених виплат.

ОСОБА_1 подала до суду заяву у порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчинені на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі № 560/11138/22 щодо обчислення пенсії без врахування довідки від 29.04.2020 №321-Ф.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області обчислити розмір пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі № 560/11138/22 із розрахунку 60% суми заробітної плати зазначеної у довідці від 29.04.2020 №321-Ф.

Заява мотивована тим, що всупереч рішенню суду відповідач розрахував розмір пенсії на свій розсуд, а саме врахував для обчислення пенсії лише довідки від 25.04.2019 №13912/05 та №13913/05.

Враховуючи вимоги ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом вирішено розглянути подану заяву у письмовому провадженні.

Відповідач на виконання ухвали суду від 18.03.2025 надав письмові пояснення, в яких вказав, що за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 , до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, зарахований період роботи з 16.07.1984 по 06.03.1985, з 02.12.1998 по 01.05.2016.

Тривалість стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, становить 18 років 22 дні.

Розмір пенсії з 01.04.2021 склав 6547,82 грн. та його розрахунок наступний: 5300,00 грн. (посадовий оклад) + 500,00 грн. (надбавка за ранг) + 2650,00 грн. (надбавка за вислугу років) + 2463,03 грн. (середній розмір виплат: надбавки за інтенсивність, премії, індексації заробітної плати та грошової допомоги за період роботи з 01.05.2016 по 31.12.2017) = 10913,03 грн. (заробітна плата) х 60% = 6547,82 грн.

Враховуючи зазначене, у зв`язку з відсутністю не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, підстави для врахування до розрахунку розміру пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу», довідки від 29.04.2020 за №321-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, видану головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням суду, яке набрало законної сили, підтверджено право позивача на призначення, нарахування та виплату з 01.04.2021 пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 25.04.2019 за №13912/05, №13913/05 та від 29.04.2020 за №321-Ф, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Враховуючи вищезазначене, у відповідача були відсутні підстави для поновлення пенсії без урахування довідки від 29.04.2020 за №321-Ф.

Суд враховує, що згідно з ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

За приписами частини 18 статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI посадові особи суб`єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Отже, відповідальність за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, покладено на роботодавця (страхувальника).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №712/9936/17.

Однак відповідач будь-яких додаткових документів у заявника чи її роботодавця не вимагав, жодних дій по їх самостійному отриманню не вчинив.

В той же час, повноваження щодо проведення таких дій передбачені Законом №1058-IV.

При цьому відповідач при неврахуванні даних, зазначених у довідці від 29.04.2020 за №321-Ф, вказуючи на недостовірність вказаних у ній відомостей, не зазначив, якими первинними документами стверджено зазначену недостовірність, як того вимагає ч.3 статті 44 Закону №1058-VI.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем не надано жодного доказу правомірності обчислення пенсії позивача, виходячи із відомостей лише довідок від 25.04.2019 за №13912/05 та №13913/05, зокрема: акту перевірки, протоколу, наказу керівника органу Пенсійного фонду України, тощо.

При цьому Верховний Суд у п.33 постанови від 08 лютого 2021 року у справі № 487/68/17 вказав, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача, вчинені на виконання рішення суду, щодо обчислення пенсії із розрахунку 60% суми заробітної плати, зазначеної лише в довідках від 25.04.2019 за №13912/05 та №13913/05, є протиправними.

Відповідно до частин першої, шостої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В свою чергу, статтею 249 КАС України передбачено постановлення окремих ухвал при виявленні під час розгляду справи порушення закону.

Тому суд з урахуванням приписів статті 249 КАС України дійшов до висновку, що відповідачем порушено положення ст.129-1 Конституції України та частини першої статті 370 КАС України, а саме: не виконано у повному обсязі судове рішення, яке набрало законної сили, що зумовлює необхідність постановлення окремої ухвали і направлення її для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись статтями 248, 254, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вчинені на виконання рішення суду, в частині обчислення пенсії із розрахунку 60% суми заробітної плати, зазначеної лише в довідках від 25.04.2019 №13912/05 та №13913/05.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення шляхом обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №560/11138/22, із розрахунку 60% суми заробітної плати, зазначеної у довідці від 29.04.2020 за №321-Ф.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 30-денний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.А. Божук