Справа № 640/8230/19
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
02 квітня 2025 року м. Рівне №640/8230/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька за участю секретаря судового засідання Т.Р. Саванчук та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: не прибув,
відповідача: Нестерова К.Ю.,
розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом
Акціонерного товариства «Українська залізниця»
доДепартаменту соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської державної адміністрації
визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до суду з позовом до Київської міської державної адміністрації, Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації, в якому просить:
1) визнати протиправною бездіяльність КМДА в частині не передбачення коштів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян при розробці районного бюджету на 2018 рік та при його перегляді;
2) визнати протиправною бездіяльність Департаменту в частині невиконання вимог п.6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, а саме - в частині не реєстрації за період з 01.01.2018 по 30.11.2018 додаткових зобов`язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремим категоріям громадян за цей же період та не надсилання інформації про додаткові зобов`язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу КМДА;
3) стягнути з Департаменту на користь позивача 30936362,14 грн. шкоди, заподіяної протиправними діями та бездіяльністю відповідачів у сумі витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01.01.2018 по 30.11.2018.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/8230/19. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2019 закрито підготовче провадження і призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 справу прийнято до провадження, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті. Призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті на 19.03.2025.
19.03.2025 розгляд справи відкладено до 02.04.2025 у зв`язку з неприбуттям представника позивача в судове засідання.
02.04.2025 представник позивача повторно не прибув у судове засідання, не повідомив про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Протокольною ухвалою суду від 02.04.2025 допущено процесуальне правонаступництво у зв`язку з зміною найменування відповідача: Департамент соціальної політики Київської міської державної адміністрації на Департамент соціальної та ветеранської політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
19.03.2025 надійшло письмове клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Даний спір не є публічно-правовим, а є приватноправовим і має вирішуватись за правилами господарського судочинства.
Надаючи оцінку заявленому клопотанню про закриття провадження у справі, суд зазначає таке.
Публічно-правовий спір, відповідно до ст. 4 КАС України, це спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За змістом пунктів 1, 6 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.
Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».
Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних і електронних комунікаційних послуг та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України. Так, соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року, законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Частиною шостою статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" № 273/96-ВР встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.
Норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.
Таким чином, обслуговуючи категорію громадян України, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, Залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян.
Отже, забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені залізничним транспортом.
Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Відповідно до приписів статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.
Відсутність у спірному випадку договору про відшкодування компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд не звільняє сторони від виконання господарського зобов`язання, оскільки зобов`язання сторін у цій справі виникає безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін.
Суд зазначає, що у відносинах щодо розрахунку із Залізницею за пільгове перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, головні розпорядники державних коштів на фінансування соціальних програм виступають не як суб`єкти владних повноважень, а як боржники у зобов`язальних господарських правовідносинах. Отже, правовідносини у цій справі не є публічно-правовими, а тому спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.
Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 березня 2020 року у справі № 904/94/19.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у даній адміністративній справі.
Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Провадження у справі закрити.
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Спір має розглядатися за правилами господарського судочинства Господарським судом міста Києва.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу суду складено 02 квітня 2025 року.

Суддя С.М. Дуляницька