Справа № 240/808/25
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року м. Житомир справа № 240/808/25

категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Романченка Є.Ю., розглянувши заяву про самовідвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій ппротиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо внесення відомостей про розшук ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційну систему "Інформаційний портал Національної поліції України" і зазначення відмітки "УХИЛЯНТ";

- встановити відсутність компетенції Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо внесення відомостей про розшук ОСОБА_1 до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" і зазначення відмітки "УХИЛЯНТ";

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області видалити всі відомості про ОСОБА_1 , внесені в інформаційно-телекомунікаційну систему "Інформаційний портал Національної поліції України", в тому числі щодо розшуку і зазначення відмітки "УХИЛЯНТ".

Ухвалою судді Черняхович І. Е. від 12.02.2025 провадження в адміністративній справі №240/808/25 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження).

27 березня 2025 року до суду від представника позивача - адвоката Ткачука Володимира Васильовича надійшла заява (вх.№23259/25) про відвід судді Черняхович І.Е. від розгляду адміністративної справи №240/808/25.

Обґрунтовуючи подану заяву про відвід представник позивача зазначив, що суддя Черняхович І.Е. ігнорує подане у справі клопотання про витребування доказів, яке має суттєве значення для правильного вирішення даної справи та протягом тривалого часу не здійснює його розгляд. На переконання представника позивача, вказані обставини свідчать, що суддя порушує право позивача на доступ до правосуддя, намірено не розглядає клопотання про витребування доказів, діє на стороні Головного управління Національної поліції в Житомирській області, створюючи умови для переваги позивача в судовому процесі, тим самим порушує засади адміністративного судочинства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вирішення питання про відвід у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України визначено судді Романченко Є. Ю.

Вирішуючи подану заяву, виходжу з наступного.

На підставі норм ч. 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про відвід судді у порядку письмового провадження.

Згідно ч.11 ст.40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Слід зауважити, згідно з ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Таким чином, метою відводу судді є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення. Відповідно до наведених положень унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України встановлено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 40 КАС України, суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Доводи представника позивача про те, що суддя Черняхович І. Е. намірено не розглядає клопотання про витребування доказів, діє на стороні Головного управління Національної поліції в Житомирській області у даному конкретному випадку є припущенням та нічим не підтверджено.

Також зі змісту заяви слідує, що позивач заявляючи відвід фактично виразив свою незгоду з процесуальними діями (рішеннями) судді, пов`язаними із розглядом справи.

У зв`язку із цим слід відмітити, що відповідно до частини четвертої статті 36 КАС незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями (рішеннями) судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

В контексті наведеного слід відмітити, що факт незгоди стороною з процесуальними діями судді не є тією підставою, що викликає сумніви в упередженості судді.

Також відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

У справі "Газета Україна-Центр проти України" (заява № 16695/04), рішення від 15 липня 2010 року ЄСПЛ зазначив, що "відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності".

З зазначеного слідує, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Проте, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували неупередженість або необ`єктивність судді Черняхович І. Е. заявник не надав. Доводи представника позивача нічим не підтверджені та ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивних сумнівах.

Інших підстав, які б свідчили про упередженість судді, її необ`єктивність та заінтересованість у результатах розгляду справи, заявником не наведено.

З огляду на викладене, вважаю, що зазначені обставини в обґрунтування заяви про відвід судді є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо упередженості та об`єктивності судді, а тому заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про відвід судді Черняхович І. Е. від розгляду справи №240/808/25.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя Є.Ю. Романченко