Справа № 524/14751/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,
за позовом ОСОБА_1
до Поліцейського 2 взводу 1 роти БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Матяша Максима Віталійовича, Департаменту патрульної поліції, Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області
про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Поліцейського 2 взводу 1 роти БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Матяша Максима Віталійовича (далі по тексту відповідач-1), Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач-2), Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач-3), в якому просить суд про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3453841 від 11.11.2024 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2025 по справі № 524/14751/24 позов ОСОБА_1 до Поліцейського 2 взводу 1 роти БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Матяша Максима Віталійовича, Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено частково.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3453841, винесену 11.11.2024 Поліцейським 2 взводу 1 роти БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Матяшем Максимом Віталійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і закрито справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні вимог до Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відмовлено.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646, місце розташування: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витраті, які складаються із судового збору в сумі 605,60 грн..

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2025 по справі № 524/14751/24 заяву адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646, місце розташування: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витраті, які складаються із витрат на правничу допомогу в сумі 2500 грн..

В іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2025 по справі № 524/14751/24 змінено, виклавши абзац 2 резолютивної частини судового рішення в такій редакції:

"Стягнути з Департаменту патрульної поліції, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646, місце розташування: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витраті, які складаються із витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн..".

В іншій частині додаткове судове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2025 по справі № 524/14751/24 - залишено без змін.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі № 524/14751/24 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення.

20.03.2024 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат у частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу (щодо захисту прав позивача за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2025), просить суд винести додаткову постанову, якою стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати на надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 грн..

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, зазначає, що в якості доказу понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції позивач надає копію витягу з договору № 24/11-3 від 22.11.2024, копію акту № 43 від 20.03.2025 та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Крім того, позивачем, на виконання вимог ч. 7 ст. 139 КАС України, до закінчення судових дебатів у справі було зроблено про це відповідну заяву у відзиві на апеляційну скаргу.

21.03.2024 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат у частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу (щодо захисту прав позивача за апеляційною скаргою останнього на додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2025 по справі № 524/14751/24), просить суд винести додаткову постанову, якою стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати на надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 грн.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, зазначає, що в якості доказу понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції позивач надає копію витягу з договору № 24/11-3 від 22.11.2024, копію акту № 4 від 20.03.2025 та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Крім того, позивачем, на виконання вимог ч. 7 ст. 139 КАС України, до закінчення судових дебатів у справі було зроблено про це відповідну заяву у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач, у надісланому запереченні на вказані заяви позивача, просив суд у задоволені заяви про стягнення судових витрат відмовити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяв, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі заяви підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 18.10.2023 у справі № 1740/2143/18, від 06.12.2023 у справі № 140/763/22.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат застосовує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги, понесених ним при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, подано копії: витягу з договору про надання правничої (правової) допомоги №24/11-3 від 22.11.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчуком О.М., акту №3 від 20.03.2025 наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги №24/11-3 від 22.11.2024, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 20.03.2025; акту №4 від 20.03.2025 наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги №24/11-3 від 22.11.2024, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 20.03.2025; ордеру про надання правничої допомоги.

Відповідно до акту наданих послуг №3 від 20.03.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги №24/11-3 від 22.11.2024, у відповідності до умов договору адвокатом надані, а клієнтом прийняті наступні послуги: ознайомлення з апеляційною скаргою та вивчення практики, викладеної в скарзі 2000 грн., підготовка відзиву на апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції 3000 грн..

Таким чином, наданими до суду доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (щодо захисту прав позивача за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2025).

Відповідно до акту наданих послуг № 4 від 20.03.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги №24/11-3 від 22.11.2024, у відповідності до умов договору адвокатом надані, а клієнтом прийняті наступні послуги: ознайомлення з додатковим рішенням та викладеними доводами 2000 грн., підготовка апеляційної скарги на додаткове рішення суду від 14.02.2025 3000 грн..

Таким чином, наданими до суду доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (щодо захисту прав позивача за апеляційною скаргою останнього на додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2025 по справі № 524/14751/24).

Колегія суддів враховує, що ст. 134 КАС України покладає обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач, на виконання вимог процесуального законодавства, подав до суду апеляційної інстанції заперечення на заяви про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якому вказував, що заявлені суми витрат на правничу професійну допомогу є неспіврозмірними із складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим на виконання відповідної послуги та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу в загальній сумі 10000 гривень є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, з огляду на наступне.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, послуги з надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції включали ознайомлення з додатковим рішенням та викладеними доводами, підготовку апеляційної скарги на додаткове рішення суду від 14.02.2025, а також ознайомлення з апеляційною скаргою та вивчення практики, викладеної в скарзі, підготовку відзиву на апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції.

Колегія суддів вказує, що заявлені до відшкодування позивачем витрати на правничу допомогу за ознайомлення з додатковим рішенням та викладеними доводами, ознайомлення з апеляційною скаргою та вивчення практики, викладеної в скарзі, неможливо вважати самостійними послугами з надання правової (правничої) допомоги (такі послуги є складовою процесу складання апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу відповідно), а тому відсутні підстави для їх відшкодування.

Так, щодо витрат у розмірі 3000,00 грн., понесених позивачем у зв`язку зі складанням апеляційної скарги, колегія суддів вважає такий розмір неспівмірним, оскільки, враховуючи обізнаність адвоката у даній справі (супроводження в суді першої інстанції), складання такої заяви до суду першої інстанції, що поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення, складання апеляційної скарги не могло зайняти багато часу та зусиль адвоката, а, отже, застосовуючи принципи співмірності, пропорційності та розумності, суд апеляційної інстанції вважає, що за вказану послугу відшкодуванню підлягає 1000,00 грн..

У свою чергу, відзив на апеляційну скаргу частково дублює зміст позовної заяви, складається з викладу обставин справи, норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та посилань на судову практику, тобто їх підготовка не потребувала багато часу.

Колегія суддів також зазначає, що на час апеляційного провадження між учасниками вже була сформована правова позиція, у тому числі щодо захисту прав та інтересів позивача та доводів відповідача. Дана справа є справою незначної складності, обсяг обставин, які є предметом доказування по даній справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини, не є надто значним.

Отже, застосовуючи принципи співмірності, пропорційності та розумності, суд апеляційної інстанції вважає, що за підготовку відзиву на апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції відшкодуванню підлягає 1000,00 грн..

Також, колегія суддів також враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 у справі №2040/6747/18, якою встановлено, що надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Суд зауважує, що надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинні бути доведені стороною у справі.

Суд також вважає необхідним зауважити, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 640/14930/20.

Відтак, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача на заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи, дійшла висновку, що визначена вартість витрат у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 10000,00 грн. не є співмірною зі: складністю справи та з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не потребувала настільки значного часу для надання адвокатом послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до гонорару адвоката, а сума, заявлена до відшкодування позивачу за надані послуги, не є належним чином обґрунтованою на предмет її розміру, який визначений в поданих заявах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягають частковому задоволенню, з прийняттям додаткової постанови про стягнення на користь позивача за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в загальному розмірі 2000,00 грн. (1000,00 грн. - відшкодування судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, щодо захисту прав позивача за апеляційною скаргою останнього на додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2025 по справі № 524/14751/24, та 1000,00 грн. - відшкодування судових витрат, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, щодо захисту прав позивача за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2025), що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи та обсяг виконаної адвокатом роботи.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення від 20.03.2025 та від 21.03.2025 задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти вимог заяв - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій С.П.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Перцова Т.С.