Справа № 340/2017/25
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 квітня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/2017/25

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Черниш О.А.

розглянула матеріали адміністративного позову

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради (25006, м. Кропивницький, вул. Паученка Архітектора, 41/26 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо призначення його постійним доглядачем за моєю матір`ю - інвалідом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо призначення його надавачем соціальних послуг матері;

- зобов`язати відповідача призначити його постійним доглядачем за матір`ю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та надавачем соціальних послуг на непрофесійній основі.

Частиною 2 статті 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо призначення позивача надавачем соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі за матір`ю ОСОБА_2 на підставі його заяви від 14.05.2024 року.

За вирішенням цього спору позивач у червні 2024 року вже звертався до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, у якому просив визнати бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень, протиправною та зобов`язати відповідача призначити його постійним доглядачем на непрофесійній основі матері ОСОБА_2 , внести його в Реєстр надавачів та отримувачів соціальних послуг, а також скласти та видати йому акт встановлення факту здійснення ним догляду на непрофесійній основі за матір`ю.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 року в адміністративній справі №340/4949/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту Кропивницької міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_1 від 14.05.2024 року про призначення надавачем послуг по догляду на непрофесійній основі його матері ОСОБА_2 , внесення його в Реєстр надавачів та отримувачів соціальних послуг, а також складання та видачі акту встановленого факту здійснення ним догляду матері.

Зобов`язано Департамент соціального захисту Кропивницької міської ради розглянути та прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 14.05.2024 року про призначення надавачем послуг по догляду на непрофесійній основі його матері ОСОБА_2 , внесення його в Реєстр надавачів та отримувачів соціальних послуг, а також складання та видачі акту встановленого факту здійснення ним догляду матері.

У задоволенні решти позовних вимоги відмовлено.

Вказані судові рішення набрали законної сили 27.02.2025 року.

На виконання судових рішень в адміністративній справі №340/4949/24 заступник директора Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради - начальник управління соціального захисту населення Подільського району надіслала позивачу повідомлення про припинення /відмову/ виплати державної соціальної допомоги №22-9 від 13.03.2025 року, в якому повідомила про те, що заява ОСОБА_1 від 14.05.2024 року не відповідає вимогам законодавства.

Позивач звернувся до суду з цим позовом та стверджує, що відповідач не виконує судове рішення в адміністративній справі №340/4949/24 та ухиляється від призначення його надавачем соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі за матір`ю ОСОБА_2 на підставі його заяви від 14.05.2024 року.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України також передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно з частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 381-1 КАС України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 вказав, що зазначені правові норми КАС України (статті 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, установленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 07.07.2022 року (справа №380/5165/21), від 28.03.2023 року (справа №420/7631/22), від 18.01.2024 року (справа №160/2888/23).

Заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду у справі №340/4049/24, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання вирішувати вимогу позивача про зобов`язання відповідача вчинити тотожні дії у вигляді зобов`язання відповідача призначити його постійним доглядачем за матір`ю ОСОБА_2 та надавачем соціальних послуг на непрофесійній основі, що вирішена у справі №340/4949/24.

У спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого фактичного предмету спору (щодо призначення позивача надавачем соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі за його матір`ю на підставі заяви від 14.05.2024 року) і між тими самим сторонами, і цей спір виник між сторонами на стадії виконання вказаного рішення суду, то це є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відтак для повернення судового збору, сплаченого за подання цього позову, позивачу слід звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 170, 248, 256, 287, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ