Справа № 160/708/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2025 рокуСправа №160/708/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАВТОМАТИКА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
10.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАВТОМАТИКА» (далі позивач) через систему «Електронний суд» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області вчинити дії щодо прийняття таких уточнюючих розрахунків датою їх фактичного подання;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити повернення передчасно стягнутих грошових коштів у розмірі 416 162,97 грн на банківський рахунок ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «А-БАНК» (МФО 307770).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали надати до канцелярії суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши обставини для поновлення строку та докази на підтвердження таких обставин.
21.01.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від позивача на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2025 надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами з 24.02.2025, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Також, 10.02.2025 разом з відзивом, через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, оскільки позивач звернувся із позовною заявою із порушенням строків, визначених ст. 122 КАС України. Наведені позивачем причини порушення шестимісячного строку звернення до суду за захистом порушених прав не є поважними, оскільки позивач не забезпечив отримання кореспонденції від контролюючого органу за своїм місцезнаходженням, а тому не може посилатись на цю обставину, як таку, що може бути підставою для поновлення пропущеного строку.
Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї заяви, оскільки судом при відкритті провадження у справі вже вирішено питання щодо строку звернення позивача до суду із цією позовною заявою, а саме: обставини, які стали причиною пропуску вказаного строку, визнані судом поважними, у зв`язку з чим задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та поновлено цей строк.
Таким чином, підстави для повторного вирішення цього питання у суду відсутні.
Крім того, 17.02.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем подано клопотання про залишення позову без руху, оскільки позивач просить скасувати наказ про стягнення грошових коштів від 27.08.2024, який податковим органом не виносився, в силу ст. 95 ПК України.
24.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» відповідачем подано клопотання про повернення позову, оскільки позов підписаний не уповноваженою особою.
Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цих заяв відповідача, оскільки судом при відкритті провадження у справі вже було досліджено питання щодо повноважень особи, якою підписана позовна заява. Щодо посилань на не прийняття оскаржуваного наказу, суд зазначає, що цьому питанню судом буде надана оцінка в ході розгляду справи, у зв`язку з чим підстави для залишення позову без руху чи повернення відсутні.
24.02.2025 до суду через систему «Електронний суд» відповідачем подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» перебуває на податковому обліку у Дніпровській ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області з 12.03.2007. Згідно баз даних ДПС України головним бухгалтером підприємства є ОСОБА_1 . При цьому, заява за формою №1- ОПП щодо зміни бухгалтера протягом 10 років до контролюючого органу позивачем не подавалась.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21.02.2024 ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» засобами електронного зв`язку подано податкову звітність (декларацію) з податку на прибуток підприємств (далі податкова декларація з податку на прибуток) за 2023 рік з відповідними показниками щодо об`єкту оподаткування та податкового зобов`язання з податку на прибуток до сплати.
Факт подання зазначеної податкової звітності підтверджується квитанцією № 2 від 21.02.2024.
В подальшому, за результатами проведення аналізу показників бухгалтерського обліку (регістрів обліку та первинних документів), фінансової та податкової звітності, ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» встановлені розбіжності між показниками бухгалтерського обліку та поданої податкової звітності (декларації) з податку на прибуток підприємств за 2023 рік, зокрема, завищення даних, які містяться в податковій декларації з податку на прибуток за 2023 рік, з урахуванням показників фінансово-господарської діяльності ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» за вказаний період, що призвело до необхідності уточнення показників (у бік зменшення) податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік.
Факт подання та прийняття уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік підтверджується квитанцією № 2 від 11.03.2024.
Судом встановлено, що сплата самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на прибуток за 2023 рік здійснена ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» з урахуванням показників вже уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік.
У подальшому, ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА», з урахуванням відомостей, які містяться в інтегрованій картці платника з податку на прибуток, доступ до якої здійснюється через Електронний кабінет, стало відомо про відсутність (не відображення) відомостей щодо проведених коригувань у бік зменшення нарахувань з податку на прибуток за 2023 рік за рахунок поданого 11.03.2024 уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік.
Факт подання та прийняття уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік підтверджується квитанцією № 2 від 29.08.2024.
Таким чином, станом на 25.11.2024 в інтегрованій картці платника ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» з податку на прибуток були відсутні (не відображались) відомості щодо проведених коригувань у бік зменшення нарахувань з податку на прибуток за 2023 рік за рахунок поданих 11.03.2024 та 29.08.2024 уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік, що свідчить про неприйняття (не визнання як податкової) Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відповідної податкової звітності, а саме уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік.
Судом встановлено, що станом на 18.04.2024 за даними інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» по ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» обліковувався податковий борг у сумі 416 162,97 грн, який виник внаслідок несплати самостійно нарахованих платником грошових зобов`язання по податку на прибуток підприємств.
09.09.2024 з розрахункового рахунку ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» в АТ «А-БАНК» були примусово стягнуті грошові кошти у сумі 416 162,97 грн.
Станом на 31.01.2025 ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» має податковий бор у сумі 55 187,71 грн по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у визнанні уточнюючого розрахунку за 2023 рік податковою звітністю, а також прийняті у подальшому рішення, звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
За визначенням, наведеним у п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Відповідно до п. п. 48.1 - 48.2 ст. 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п. 46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.
Подання податкової декларації до контролюючих органів визначається ст. 49 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 49.1 ст. 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
За змістом п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Пунктом 49.9 ст. 49 ПК України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
За умови дотримання вимог, встановлених ст. ст. 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:
за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про прийняття податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;
у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.
Відповідно до п. 49.10 ст. 49 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.
Пунктом 49.11 ст. 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 ст. 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:
49.11.1 у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання;
49.11.2 у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.
За змістом п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити:
тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);
повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;
код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
місцезнаходження (місце проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;
дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);
інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною;
ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;
підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Пунктом 48.4 ст. 48 ПК України передбачено, що у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента; код нерезидента, що присвоєно державою, резидентом якої він є.
Підпунктом 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 ПК України встановлено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником;
Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки платника податку.
Відповідно до п. 48.7 ст. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених п. 46.4 ст. 46 цього Кодексу.
Зміст наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що, одержавши від платника податків податкову звітність, контролюючий орган зобов`язаний перевірити наявність у ній реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ст. 48 ПКУкраїни, та прийняти одне з двох рішень: або прийняти податкову звітність, або відмовити у її прийнятті, одночасно повідомивши платника податків про причини відмови. Умовою, з якою законодавець пов`язує можливість прийняття або неприйняття податкової звітності, є наявність або відсутність у ній обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України.
За змістом пункту 49.3 ст. 49 ПК України єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.
У разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому ст. 56 цього Кодексу (пп. 49.12.2 п. 49.12 ст. 49 ПК України).
У разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом (п. 49.13 ст. 49 ПК України).
З аналізу викладеного вбачається, що перелік підстав для відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації, закріплений положеннями статей 48 та 49 Податкового кодексу України, є вичерпним; неприйняття податкової декларації з інших підстав, не передбачених податковим законодавством, забороняється.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем 21.02.2024 подано засобом електронного зв`язку в електронній формі до контролюючого органу податкову звітність (декларацію) з податку на прибуток підприємств за 2023 рік, а також 11.03.2024 та 29.08.2024 (повторно) уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у зв`язку з виправлення самостійно виявлених помилок, який прийнятий контролюючим органом, що підтверджується квитанціями №2 від 11.03.2024 та від 29.08.2024.
В обґрунтування такого рішення відповідач у вказаних листах посилався на те, що надана податкова декларація не вважається податковою звітністю, оскільки подана з порушенням вимог п. 48.5 ст. 48 ПК України, а саме: в декларації не відображена інформація щодо особи, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу головного бухгалтера: ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток та номер паспорта бухгалтера, у зв`язку з чим було запропоновано подати уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток з додержанням вимог п. 46.2 ст. 46, п. 48.3, п.48.5 ст. 48 ПК України.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до пп. 48.5.1 п. 48.1 ст. 48 ПУ України, податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.
Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність накладеного на електронний документ кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Таким чином, у разі якщо ведення бухгалтерського обліку та подання податкової звітності здійснюється безпосередньо керівником платника податків-юридичної особи, який в свою чергу наділений відповідним правом підписання електронних документів та направлення їх до контролюючих органів засобами електронного зв`язку з дотриманням вимог, то в такому випадку достатньо лише підпису керівника платника податків.
В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем складено (із заповненням всіх необхідних реквізитів) та подано податкову звітність з податку на прибуток за 2023 рік, а також уточнюючі розрахунки до такої звітності, які підписані виключно керівником ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» Борисенко Юрієм Вікторовичем.
При цьому, єдиною особою, яку визначено відповідальною та уповноваженою на підписання електронних документів визначено керівника товариства, а саме Борисенка Юрія Вікторовича.
Посада особи відповідальної за ведення бухгалтерського обліку (головний бухгалтер) не передбачена на товаристві, що підтверджується карткою платника, сформованою в електронному кабінеті ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА».
Крім того, суд звертає увагу, що як за наслідком подання 29.02.2024 податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік, так і уточнюючих розрахунків від 11.03.2024 та 29.08.2024 до такої звітності, позивачем було отримано квитанцію №2 про підтвердження прийняття відповідної податкової звітності.
При цьому, у разі надходження квитанції №1 про отримання контролюючим органом електронного документа (проведення автоматизованої перевірки) та квитанції №2 про підтвердження прийняття електронного документа контролюючим органом, електронний документ вважається прийнятим.
Вказане свідчить про підтвердження правильності заповнення та подання (зокрема наявність всіх необхідних реквізитів) електронного документа.
Таким чином, факт подання та заповнення ТОВ «ІНТЕРАВОМАТИКА» всіх обов`язкових реквізитів електронної звітності з податку на прибуток за 2023 рік та уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Також, суд звертає увагу, що податкова декларація з податку на прибуток за 2023 рік також була підписана лише директором ТОВ «ІНТЕРАВОМАТИКА» та прийнята Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області без зауважень.
Таким чином, посилання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на порушення ТОВ «ІНТЕРАВОМАТИКА» норм пункту 48.5 ст. 48 ПК України під час заповнення та подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік, в частині відсутності обов`язкового реквізиту, а саме: не відображено інформацію щодо головного бухгалтера (особи, відповідальної за ведення бухгалтерського обліку) у загальній частині уточнюючих декларацій, є необґрунтованим та неправомірним.
За таких обставин, суд доходить висновку, що відмовляючи у визнанні вказаного уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок податковою звітністю, відповідач діяв протиправно.
За змістом положень ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо прийняття уточнюючого розрахунку датою його фактичного подання, суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.
Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та забезпечення остаточного вирішення спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнати уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за 2023 рік у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, таким, що поданий ТОВ «ІНТЕРАВОМАТИКА» у день його фактичного отримання контролюючим органом вперше, тобто 11.03.2024.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Під час розгляду справи судом встановлено, що станом на 18.04.2024 за даними інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» по ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» обліковувався податковий борг у сумі 416 162,97 грн, який виник внаслідок несплати самостійно нарахованих платником грошових зобов`язання по податку на прибуток підприємств за декларацією з податку на прибуток за 2023 рік.
Разом з тим, податковим органом проігноровано та не надано оцінки факту подання позивачем уточнюючої податкової декларації та сплаченої суми за податковим зобов`язанням за 2023 рік.
Відповідно до абзацу другого п. 95.5 ст. 95 ПКУ уразі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/ електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.
Враховуючи викладене, у зв`язку із скасуванням рішень, на підставі яких був стягнутий податковий борг, підлягає задоволенню і вимога про зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити повернення передчасно стягнутих грошових коштів у розмірі 416 162,97 грн на банківський рахунок ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА» IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «А-БАНК» (МФО 307770), які 09.09.2024 були примусово стягнуті з розрахункового рахунку в АТ «А-БАНК» .
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 12 298,44 грн, понесені позивачем згідно платіжної інструкції №727 від 07.01.2025.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області визнати уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за 2023 рік у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, таким, що поданий ТОВ «ІНТЕРАВОМАТИКА» у день його фактичного отримання контролюючим органом вперше, тобто 11.03.2024.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити повернення передчасно стягнутих грошових коштів у розмірі 416 162,97 грн, які 09.09.2024 були примусово стягнуті з розрахункового рахунку в АТ «А-БАНК», на банківський рахунок ТОВ «ІНТЕРАВТОМАТИКА», IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АТ «А-БАНК» (МФО 307770).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець