Справа № 605/62/25
Суддя: Лелик О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 605/62/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2025 рокум.Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Лелик О.М.

за участю секретарів судових засідань Мохун Т.В., Лежигубської О.В.,

справа №605/62/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Підгайці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №7/18 від 29.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі представника позивача адвоката Юсипіва Р.В.,

в с т а н о в и в:

17 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Юсипів Роман Васильович, який діє на підставі ордеру серії ВО №1097988 звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №7/18 від 29.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 29 січня 2025 року відносно ОСОБА_1 тимчасово виконуючим обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесена постанова №7/18 від 29.01.2025 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі -17000 грн., а саме за те, що під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 у період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану не уточнив в період з дати набрання законної чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №36-33-ІХ від 11.04.2024, адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста протягом 60 днів відповідно до абз.4 пп.1 п.2 ІІ Прикінцеві та перехідні положення.

Позивач посилається на те, що оскаржувана постанова незаконна і необґрунтована, оскільки винесена із порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів вчинення правопорушення. Зазначає, що жодних правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів він не порушував. Так, йому ставиться в провину те, що він не уточнив своїх даних, однак ОСОБА_1 23.01.2025 добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 для уточнення своїх даних.

Вважає, що відповідно до приписів Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» інформацію, яку він не оновив, відповідач повинен був отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді. Доказів здійснення відповідачем перевірки функціонування системи військового обліку громадян з приводу відсутності інформації щодо позивача до постанови не долучено.

Окрім того, вказує, що з жовтня 2023 року до грудня 2024 року він перебував за межами території України, оскільки він має право на безперешкодний перетин кордону України як батько трьох дітей. Також вказує на те, що він проходив альтернативну службу і йому не відомо про взяття його на військовий облік.

Одразу після повернення на територію України - 21.01.2025 він завантажив мобільний застосунок «Резерв+» і уточнив свої дані. А 23.01.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, про що зроблено відмітку у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 , яке ним отримано 16.09.2002.

Вважає, постанову незаконною, оскільки він вважає, що не перебував на обліку та є особою, яка має право на відстрочку, як батька трьох неповнолітніх дітей та підстав уникнення для оновлення даних у нього немає. Просить позов задовольнити, скасувати постанову.

12.03.2025 на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю. В обґрунтування відзиву зазначає, що 27.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Підгайці) прибув ОСОБА_1 з метою звірки своїх військово-облікових даних. В ході бесіди з громадянином ОСОБА_1 з`ясовано, що останній всупереч п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженого Верховною Радою України, не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста або у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Враховуючи наведене, просять відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

11.03.2025 представник позивача адвокат Юсипів Р.В. подав до суду письмові додаткові пояснення у справі.

Ухвалою від 18.02.2025 суддя прийняла адміністративний позов до розгляду та відкрила провадження у справі.

Представник позивача - адвокат Юсипів Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не прибув, у письмовому відзиві на позовну заяву просять розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов такого.

Судом встановлені такі обставини.

16.09.2002 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 про те, що він дійсно прийнятий на тимчасовий облік запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 № 4 у зв`язку із взяттям позивача на військовий облік військовозобов`язаних, категорія ВОС 837 посадова кваліфікація водій /арк.спр.12/.

В період з 26.10.2023 до 14.12.2024 ОСОБА_1 перебував за межами території України, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України для виїзду за кордон, копія якого міститься в матеріалах справи /арк.спр.13/.

Постановою про адміністративне правопорушення № 7/18 від 29.01.2025 винесеною тимчасово виконуючим обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн, а саме за те, що під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 у період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану не уточнив в період з дати набрання законної чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №36-33-ІХ від 11.04.2024, адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста протягом 60 днів відповідно до абз.4 пп.1 п.2 ІІ Прикінцеві та перехідні положення /арк.спр.6-7/.

Позивач до матеріалів позовної заяви долучив фотокопію скріншоту про оновлення даних, зокрема вбачається, що такі дані оновлені 21.01.2025 і потребують уточнення /арк.спр.14/.

Судом запропоновано стороні позивача надати повний витяг з застосунку «Резерв+», однак останній таким правом не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Загальні правила військового обліку встановлені ст. 33 Закону № 2232-XII, в якій закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, додатком № 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила військового обліку).

Так, призовники, військовозобов`язані та резервісти відповідно до вимог абз. 2 пп. 1 п. 1, пп. 3 п. 1 Правил військового обліку повинні, серед іншого, перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Поряд з цим, п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється за їх особистої присутності.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення (п. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів).

За визначенням, наведеним у Законі України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, позивач, серед іншого, посилається на те, що він проходив альтернативну службу і не був військовозобов`язаним, а взятий на облік лише 23.01.2025, а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Разом з тим таке твердження спростовується тимчасовим посвідченням (взамін військового квитка) № НОМЕР_1 , яке видано ОСОБА_1 16.09.2002, згідно якого він прийнятий на тимчасовий облік запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 , а 23.01.2025 він взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 /арк.спр.12/.

Щодо порушення, яке полягає в неоновлені ОСОБА_1 своїх облікових даних, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України»).

За приписами ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року.

Цим Законом положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-XII) викладено в новій редакції, відповідно до якої, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Як вбачається зі змісту ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-XII, призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних (абз. 2 п. 23 Порядку).

Отже, у відповідності до ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Водночас абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

- у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

- у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, в період з 18.05.2024 року (тобто після набуття чинності Законом № 3696-ІХ) до 16.07.2024 року ОСОБА_1 зобов`язаний був оновити свої персональні (військово-облікові) дані шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), оскільки перебував за кордоном.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за невиконання вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: щодо не уточнення своїх облікових даних протягом 60 днів, тобто не вчинення визначених законом дій у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року(включно).

При цьому, 60-денний строк для вчинення певних дій є присічним. Невчинення визначених законодавством дій починаючи з 17 липня 2024 року утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та є триваючим правопорушенням.

Однак вказану вимогу Закону позивач виконав лише 21.01.2025 як зазначає сам позивач, тобто поза межами, визначеного законом 60-денного терміну, перебіг якого закінчився 16 липня 2024 року. Доказів уточнення своїх персональних даних до 16 липня 2024 року (включно) позивачем не надано.

При цьому, наявність такої обставини як перебування за кордоном не є беззаперечною обставиною, що дає право призовниками, військовозобов`язаними, резервістами в особливий період порушувати правила військового обліку.

Таким чином наведені вище обставини підтверджують факт невиконання обов`язку, визначеного у ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Щодо доводів представника позивача адвоката Юсипіва Р.В. наведених в судовому засіданні, про те, що положення ст.210 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, то колегія суддів не приймає такі до уваги, оскільки у спірних правовідносинах примітка до ст.210 КУпАП не підлягає застосуванню, так як чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може лише перевірити чи уточнити персональні дані військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

За наведених обставин оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає вимогам закону, при винесенні постанови особа діяла на підставі закону та в межах наданих йому повноважень, а тому підстав для скасування цієї постанови суд не вбачає.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В судовому засіданні встановлено, що позиція позивача щодо незаконності та необґрунтованості винесеної постанови нічим не доведена, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача дотримані положення КУпАП, а тому суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу винесена правомірно, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 246, 255, 286 КАС України, ст. 210, 251, 280, 283 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №7/18 від 29.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення, а постанову №7/18 від 29.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень без змін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення проголошено та підписано 02.04.2025.

Суддя: О. М. Лелик