Справа № 489/9611/24
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/9611/24
Номер провадження 2-а/489/29/25
Рішення

Іменем України

02 квітня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

представника позивача Жовтан О. В. (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі- ІНФОРМАЦІЯ_2 або відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

встановив

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що08 липня 2024 року тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 установив, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що у порушення ч.2 п.10' Додатку №2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не мав при собі військово-обліковий документ, разом з документом, що посвідчує особу. Документи щодо поважних причин відсутності документів не надав. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 постанови накласти штраф на громадянина ОСОБА_1 у сумі 1000неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. З вказаною постановою не згоден, оскільки Розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 без участі громадянина ОСОБА_1 , якому не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується відсутністю його підпису на постанові, яка, відповідно до вимог чинного законодавства, мала бути вручена або доведена до відома в установленому порядку.

З огляду на вищезазначене, постанова № с/10523 від 08 липня 2024 року підлягає скасування, адже ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не мав змоги скористатися своїми правами, зокрема, правом на отримання кваліфікованої правничої допомоги. Тобто обставини, які були зазначені в постанові про адміністративне правопорушення не можуть слугувати причиною для притягнення до адміністративної відповідальності з огляду на можливість працівників ТЦК та СП отримати дані щодо ОСОБА_1 з доступних електронних реєстрів.

З цих підстав просив суд, скасувати постанову №с/10525 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 08.07.2024.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив, в якому вказав, що згідно з ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Такий ж обов`язок передбачений і п.10-1 Додатку 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

23.03.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що свідки, які засвідчили факт відмови від пояснень та підписання протоколу є працівниками/військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто свідки є упередженими та безпосередньо підпорядковуються начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також до матеріалів справи №521 було додано чорно-білу копію фотографії невідомого сенсорного мобільного телефону, на якому зображені текст та силует особи, який жодним чином не підтверджує здійснення ОСОБА_1 адмінправопорушення. З огляду на матеріали справи №521 можна зробити висновок, що постанова була винесена безпідставно, а матеріали складені формально із залученням упереджених свідків. Відповідач не заперечує, що розгляд справи відбувся за відсутності позивача. Звертає увагу на те, що наявність дати «27.09.2024» в графі підпису особи ,яка притягується до адмін. відповідальності може свідчити про те, що уповноважені особи ТЦК та СП здійснювали розгляд справи про адмін. правопорушення 27.09.2024, а не 08.07.2024.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

08.07.2024 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 було складено постанову №С/10525 у справі про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що у порушення ч.2 п.10-1 Додатку № 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" не мав при собі військовообліковий документ, разом з документом, що посвідчує особу. Документи щодо поважних причин відсутності документів не надав. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що не передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн.

Згідно з Актом відмови від отримання повістки від 08.07.2024 слідує, що Акт був підписаний ОСОБА_3 офіцер адмін. від-ня та ОСОБА_4 водієм-санітаром. Ці ж особи підписалися в якості свідків в протоколі №с/10524 про факт вчинення позивачем адмінправопорушення та доведення до відома позивача часу та місця розгляду справи про адміністративного правопорушення відносно нього.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з військово-облікового документу з «РЕЗЕРВ», сформованого 04.12.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 30.05.1989 року, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок), Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку).

Згідно з положенням ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з положеннями пункту 52 постанови КМУ № 560 під час перевірки військово-облікового документа (військовооблікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото та відеофіксації.

Відповідачем не доведений факт дотримання процесуальних норм його працівниками при перевірці документів позивача. Відеозапису відсутності у позивача військово-облікових документів суду не надано.

А недотримання цих норм є безумовною підставою для скасування будь-яких постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, в постанові має місце посилання на те, що в порушення ч. 2 п. 10-1 Додатку 2 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487 позивач не мав при собі військовооблікового документу разом з документом, що посвідчує особу. Однак, ч. 2 вказаного вище додатку не містить п. 10-1, такий пункт містить ч. 1 Додатку.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Разом з тим, постанова № С/10525 від 08.07.2024 року носить поверхневий і загальний характер, відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. У протоколі та постанові відсутнє посилання на те, що при перевірці наявності військовооблікового документу вівся відеозапис.

Відповідач, будь-яких доказів на підтвердження законності винесення спірної постанови суду не надав.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 6.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 6.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку:

«Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

За таких обставин, ураховуючи зазначені висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування."

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено судом, доказів що розгляд справи здійснювався в присутності позивача, або без участі позивача, але з належним повідомленням його про час і місце розгляду справи суду не надано. Суд не може враховувати підписи свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення та доказів на підтвердження сповіщення позивача про час та місце розгляду адміністративної справи, оскільки в акті підписаному вищевказаними особами зазначається, що позивачу оголошено повістку про його виклик на 15.07.2024 на 09:00 год.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого рішення. Таким чином, матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, оскільки доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, Відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення Постанови № С/10525 від 08 липня 2024 року відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 241-246 КАС України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Скасувати постанову № С/10525 від 08.07.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв