Справа № 300/2655/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/2655/23 пров. № А/857/33134/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року в справі № 300/2655/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції Панікар І.В.,

час ухвалення рішення 08 листопада 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" (далі ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ", позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області за № 8294402/43640000 від 20.02.2023, зобов`язати Державну податкову службу Україну зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 88 від 30.09.2022 та вважати її зареєстрованою датою подання до контролюючого органу на реєстрацію.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно вимог п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ» (надалі ТОВ «ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ», Позивач, платник) 30.01.2023р. подано на реєстрацію податкову накладну за наслідком господарських відносин з ТОВ «СВІСС КРОНО» №88 від 30.09.2022. Стверджує, що в межах господарської діяльності позивачем на підставі укладеного договору №ППр-2021/158 від 18.02.2021, предметом якого є надання неексклюзивних послуг по просуванню на ринку України Продукції Підприємства (Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІСС КРОНО»), а Підприємство зобов`язується приймати такі послуги та здійснювати їх оплату (пункт 1.2) . Відповідно до п.1.7 Договору вся консультаційна інформація надається Виконавцем (Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ») Підприємству (Товариству з обмеженою відповідальністю «СВІСС КРОНО») в усній, або в іншій формі за домовленістю Сторін. У податковій накладній №88 від 30.09.2022р. у графі 2 «опис номенклатури» вказано послуги по просуванню продукції, яка надавалась в межах господарської діяльності Позивача на підставі укладеного договору №ППр-2021/158 від 18.02.2021.

Вважає, що долучені до податкової накладної документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п. 2.4 Положення № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій. Вказує, що нечітке формулювання органом ДПС у вказаній квитанції підстав для зупинення реєстрації податкової накладної з вказівкою про те, що така податкова накладна відповідає вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, зумовило необхідність подання позивачем для відповідача тих документів, якими була оформлена відповідна господарська операція.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить оскаржене рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" зареєстроване як юридична особа та взяте на податковий облік Державною податковою інспекцією Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.

На виконання приписів Податкового кодексу України позивачем складено та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 88 від 30.09.2022 (а.с.11).

30.01.2023 відповідно до квитанції № про реєстрацію податкової накладної № 88 від 30.09.2022, за результатом обробки: документи прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація вищевказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідають вимогам п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.12).

На підтвердження реальності здійснення операцій по вищевказаній податковій накладні ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" подало відповідачу повідомлення, до якого було додано письмове пояснення та документи, що підтверджують факт здійснення операції.

Однак, рішенням комісії контролюючого органу регіонального рівня - Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 20.02.2023 № 8294402/43640000 відмовлено позивачу в реєстрації вищевказаної податкової накладної з підстав ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні послуги), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додатково зазначено, що відсутні підписи відповідальних осіб, які брали участь в господарській діяльність, а також відсутні акти звірок взаєморозрахунків, сальдово-оборотні відомості по взаєморозрахунках з постачальниками товарів та замовником послуг (а.с.18).

Не погодившись з рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач оскаржив в адміністративному порядку (а.с.21-22).

Згідно рішення Державної податкової служби України від 09.03.2023 за №23670/43640000/2 за результатами розгляду скарги, скаргу залишено без задоволення, а вищевказане рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних залишено без змін (а.с.23).

Не погодившись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стаття 185 ПК України визначає об`єкти оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Згідно з підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту, серед іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно пункту 17 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" за № 1307 від 31.12.2015, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 ПК України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165 та Порядок розгляду скарги, відповідно).

За положеннями пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

За приписами пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Пунктом 1 додатку 3 Порядку № 1165 «Критерії ризиковості здійснення операцій» є: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Як встановлено з квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної (а.с.36,58), підставами для зупинення реєстрації податкових накладних стало те, що обсяг постачання товару/послуги 73.11, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

Суд зазначає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Суд попередньої інстанції вказав, що контролюючим органом виконано підпункт 2 пункту 11 Порядку №1165, зазначивши у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної критерій ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкових накладних, а саме, пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Пункт 11 Порядку № 1165 не передбачає в обов`язковому порядку зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації, яка визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Пунктами 2-7 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9-11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Разом з тим, у пункті 6 Порядку № 1165 вказано, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

З урахуванням положень наведених норм, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже, контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Також, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2019 року за № 1245/34216.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що здійснення автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Суд наголошує на те, що відповідність операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, є передумовою зупинення податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У подальшому відповідність операції критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, і лише ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування або ненадання платником податку копій документів, визначених пунктом 5 Порядку № 520 або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, є підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

Як встановлено судом зі змісту рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.02.2023 за № 8294402/43640000, в реєстрації податкової накладної за № 88 від 30.09.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовлено з підстави ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послу зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, акт приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахування наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додатково зазначено: відсутні підписи відповідальні осіб як брали участь в господарській діяльності, а також відсутні акти звір взаєморозрахунків, сальдово-оборотні відомості по взаєморозрахунках постачальниками товарів та замовником послуг.

В аспекті оцінки критеріїв ризикованості визначеними Порядком № 1165 та наявності документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, що визначені пунктом 5 Порядку № 520, суд зазначає наступне.

Згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" є: код КВЕД 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); код КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт; код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код КВЕД 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; код КВЕД 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; код КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 46.74 оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього (а.с.50).

Так, судом встановлено, що згідно договору оренди № 03/22/1-О від 01.03.2022 ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" для здійснення господарської діяльності орендує нежитлове складське приміщення площею 833,0 кв.м та офісні приміщення площею 60,0 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Курмановича, 9, м. Львів (а.с.44-46).

18.02.2021 між ТОВ "СВІСС КРОНО" та ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" укладено договір № ПрУ-2021/796 купівлі-продажу продукції, за умовами якого ТОВ "СВІСС КРОНО" (продавець) зобов`язалось передати у власність ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" ДСП шліфовану та ламіновану, плити деревостружкові з орієнтованою стружкою типу OSB/3, іншу продукцію виробництва (а.с.24-29).

Із наданої позивачем видаткової накладної № від 13.09.2022 судом встановлено факт продажу ТОВ "СВІСС КРОНО" та отримання ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" плити типу OSB/3/10,0/2500х1250/1 в кількості 777 шт. та плити типу OSB/3/18,0/2500х1250/1 в кількості 189 шт. на загальну суму 489577,50 грн., в тому числі ПДВ 81596,25 грн. (а.с.30).

Згідно даних товарно-транспортної накладної від 13.09.2022, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 здійснював транспортування плити типу OSB/3/10,0/2500х1250/1 та плити типу OSB/3/18,0/2500х1250/1, де замовником та вантажовідправником є ТОВ "СВІСС КРОНО" (а.с.31).

Водночас, 18.02.2021 між ТОВ "СВІСС КРОНО" та ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" укладено договір № ППр-2021/158 про надання послуг по просуванню продукції, за умовами якого ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" (виконавець) зобов`язалось регулярно купляти значну кількість продукції ТОВ "СВІСС КРОНО" (підприємство) з метою її подальшого продажу і зацікавлений у просуванні такої продукції на ринку регіону свого місцезнаходження з метою збільшення власного прибутку (а.с.37-40).

Згідно додатку № 2022-09 до договору № ППр-2021/158 про надання послуг по просуванню продукції від 18.02.2021, який є підставою для калькуляції взаємних розрахунків та проведення в майбутньому платежів і є невід`ємною частиною вищевказаного договору, судом встановлено, що в період з 01.09.2022 по 30.09.2022 при придбанні від 30 м. куб. OSB/3, вартість оплати послуг по просуванню 5% від вартості придбаної продукції OSB/3 (а.с.41).

Із наданого позивачем акту приймання-передачі послуг по просуванню продукції від 30.09.2022 судом встановлено, що ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" (виконавець) в період з 01.09.2022 по 30.09.2022 надав ТОВ "СВІСС КРОНО" (підприємство) послуги про просуванню (продажу) на ринку продукції підприємства, що передбачено умовами вищевказаного договору. Протягом періоду з 01.09.2022 по 30.09.2022 виконавець придбав продукцію підприємства (OSB/3) на суму без ПДВ 407981,25 грн., ПДВ за ставкою 20% 81596,25 грн., загальна сума з ПДВ 489577,50 грн. (а.с.42).

Відповідно до пункту 3 вказаного акту приймання-передачі послуг по просуванню продукції, сторони визначили вартість наданих послуг по просуванню (продажу) на ринку продукції підприємства в сумі 20169,08 грн., ПДВ за ставкою 20% 4033,82 грн., загальна вартість з ПДВ 24202,90 грн.(а.с.42).

В ході розгляду адміністративної справи судом встановлено, що на виконання умов договору про надання послуг по просуванню продукції, ТОВ "СВІСС КРОНО" (підприємство) 29.12.2022 переказало на рахунок ТОВ "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" 24202,90 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 46 від 29.12.2022 (а.с.43).

Разом з цим, аналізуючи зміст договору № ППр-2021/158 про надання послуг по просуванню продукції, судом встановлено, що відповідно до пункту 1.4 вказаного договору дії виконавця полягають, зокрема, в наступному:

1.4.1. Придбання Виконавцем Продукції в Підприємства на підставі окремих угод купівлі-продажу (поставки) з метою її подальшого продажу кінцевим споживачам. збільшення конкурентоспроможності.

1.4.2. Перепродажні заходи щодо Продукції Підприємства для її якнайшвидшого просування на ринку та збільшення конкурентоспроможності.

1.4.3. Розміщення Продукції Підприємства на окремих площадках (території) Виконавця. Надання споживачам можливості ознайомлення з Продукцією Підприємства.

1.4.4. Організація проведення розпродажу Продукції Підприємства, що підпадає під вплив сезонності, актуалізації технологічного прогресу.

1.4.5. Пошук та підбір споживачів - потенційних покупців для продажу їм Продукції Підприємства; проведення цільового опитування клієнтів.

1.4.6. Здійснення порівняльного аналізу контрагентів з точки зору їх виробничо-торгівельних та комерційних характеристик, інфраструктури та фінансових показників співпраці.

1.4.7. Проведення із споживачами переговорів щодо можливості налагодження співпраці в розрізі продажу їм Продукції Підприємства; розроблення схем співпраці зі споживачами.

1.4.8. Надання споживачам інформації про Продукцію Підприємства, систематизація інформації про потреби споживчого ринку в такій Продукції.

1.4.9. Проведення комплексу заходів по формуванню серед контрагентів та споживачів довіри (лояльності) до Продукції Підприємства. Проведення інформаційного обслуговування Продукції Підприємства у місцях її продажу. Збір та аналіз інформації щодо відгуків споживачів щодо Продукції Підприємства; інформування про зміну попиту на Продукцію Підприємства.

1.4.10. Проведення заходів щодо ідентифікації (візуалізації) Продукції Підприємства споживачами.

1.4.11. Внесення Продукції Підприємства до інформаційних баз продажу за місцем знаходження Виконавця.

1.4.12. Моніторинг попиту споживачів, аналіз перспектив розвитку ринку, забезпечення відповідних запасів та їх пристосування до потреб споживачів.

1.4.13. Аналіз можливості, доцільності та ефективності проведення рекламних компаній щодо Продукції Підприємства. Реклама Продукції у місцях її продажу поза місцем знаходження Підприємства. Надання інформації Підприємству щодо проведення рекламних заходів по просуванню на ринку Продукції.

1.4.14. Збільшення об`єму закупівлі (придбання) Виконавцем Продукції Підприємства.

Однак, позивачем не надано жодних документів які б підтверджували факт виконання вказаних дій щодо просування товару на ринку протягом періоду з 01.09.2022 по 30.09.2022, окрім підписаного сторонами акту приймання-передачі послуг по просуванню продукції від 30.09.2022.

На думку суду, вказаний доказ не є достатнім для реєстрації податкової накладної, оскільки жодним чином не доводить обсягу виконаної роботи та сам факт виконання таких дій передбачених договором № ППр-2021/158 про надання послуг по просуванню продукції.

Водночас, сам факт реалізації продукції позивачем, переслідує виключно мету отримання ним прибутку та нічого спільного з опціями просування її на ринку не має, адже комплексно не охоплює собою дій визначених пунктом 1.4 договору № ППр-2021/158.

Судова колегія зазначає, що послуги по просуванню товару (збільшення обсягу реалізації товару) за положеннями п.1.4 договору № ППр-2021/158 полягають у виконанні низки дій позивача, зокрема розміщення продукції на площадках, організація проведення розпродажу, надання споживачам можливості ознайомлення з продукцією, пошук та підбір споживачів, проведення із споживачами переговорів щодо можливості налагодження співпраці, здійснення порівняльного аналізу контрагентів з точки зору їх виробничо-торгівельних та комерційних характеристик, інфраструктури та фінансових показників співпраці, проведення заходів щодо ідентифікації (візуалізації) продукції, проведення із споживачами переговорів щодо можливості налагодження співпраці в розрізі продажу їм продукції, розроблення схем співпраці зі споживачами, моніторинг попиту споживачів, аналіз перспектив розвитку ринку, забезпечення відповідних запасів та їх пристосування до потреб споживачів, однак доказів на підтвердження виконання зазначених пунктів Договору № ППр-2021/158 позивачем не надано.

Фактично позивач підміняє виконання договору купівлі-продажу (що також матиме наслідок складення податкової накладної та нарахування сум податкового кредиту) з виконання договору по просуванню на ринку продукції та у зв`язку з цим вважає за можливе подання для реєстрації податкової накладної.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позивачем, що предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між контрагентами, разом з тим за результатами судового розгляду підтверджено, що позивач не надав до податкового органу достовірних документів які б зумовлювали можливість реєстрації податкової накладної в ЄРПН за договором № ППр-2021/158.

Дослідивши вищевказані обставини, матеріали справи, суд вважає, що податковий орган приймаючи оскаржуване рішення діяв відповідно до приписів податкового законодавства, забезпечуючи виконання покладених на контролюючий орган функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права.

Отже, дії контролюючого органу, за відсутності всіх належних документів, вказують на правомірність під час прийняття таких рішень, та в свою чергу вказують на бездіяльність позивача, яка проявилась у ненаданні повного пакету документів, як того вимагає Постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.

Від так, Комісією ГУ ДПС, зважаючи на те, що платником не надано повного переліку документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, до яких застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, прийняті рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладної в ЄРПН, позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив в реєстрації податкових накладних.

Враховуючи те, що такі документи належать до переліку документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, передбаченого пунктом 5 Порядку № 520, за умови їх ненадання, відповідач мав передбачені пунктом 11 Порядку № 520 підстави для відмови у реєстрації податкових накладних.

При цьому суд зауважує, що відсутність чіткого та повного переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, що є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, жодним чином не виключає обов`язку платника податку обґрунтувати підставу для складення податкової накладної та підтвердити інформацію, що зазначена у ній, що позивачем не виконано.

Суд зазначає, що зміст та обсяг поданих первинних та інших документів для висновку про їх достатність для реєстрації податкової накладної, повинен узгоджуватись зі змістом та характером господарської операції та свідчити про її фактичне виконання. Сама по собі наявність господарських та/або цивільних договорів між учасниками фінансово-господарських операцій, не опосередкованих сукупністю первинних документів, що підтверджують фактичний рух товарів/послуг і коштів у процесі їх здійснення, не свідчить про реальність відповідних фінансово-господарських операцій і не може бути підставою для реєстрації податкової накладної, яка відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків.

Беручи до уваги, що обсяг поданих позивачем документів та їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини умови виконання дій відповідно до договору, суд вважає обґрунтованим висновок Комісії, що надані позивачем документи були недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

За таких обставин, суд вважає, що ненадання позивачем до контролюючого органу документів, які є підставою для складення вищевказаних податкових накладних свідчить про те, що останнім не виконано вимоги пункту 4 Порядку № 520 у частині надання документів на підтвердження інформації, зазначеної у таких податкових накладних.

Позивач стверджує, що наданими ним комісії та суду поясненнями була підтверджена інформація, зазначена в податкових накладних, в реєстрації яких було відмовлено, однак це твердження не знайшло свого підтвердження при розгляді справи.

Суд вважає, що позивачем не доведено подання контролюючому органу вичерпного переліку документів, достатніх для реєстрації податкових накладних.

Більш того, такі документи не були надані і суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної ґрунтується на вимогах закону, прийнято з урахуванням істотних обставин, а отже, є правомірним.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРТО ФРАНКО ЛЬВІВ" залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року в справі № 300/2655/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.