Справа № 761/37465/23
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 квітня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Єгорової Н.М., Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат за апеляційною скаргою Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), треті особи: Головне управління Національної поліції у м. Києві, КП "Центр організації дорожнього руху", Головний інспектор з паркування Вітрянюк Юрій Вікторович про адміністративне правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: головний інспектор з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури ВО КМР (КМДА) Вітранюк Ю.В., Головне управління Національної поліції у м.Києві, КП «Центр організації дорожнього руху», в якому просила:

- визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № від 26.09.2023 р.;

- стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування матеріальної шкоди 1929,40 грн., яких: 374,00 грн. - витрати по сплаті штрафу з комісією; 1397,00 грн. - витрати по сплаті послуг з евакуації транспортного засобу з комісією; 158,40 грн. - витрати по сплаті послуг зі збереження транспортного засобу з комісією.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 08 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 1КІ № від 26.09.2023 р., винесену головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Вітранюком Юрієм Вікторовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 6676 (шість тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 47 коп., з яких: 1414 (одна тисяча чотириста чотирнадцять) грн. 00 коп. - матеріальна шкода; 930 (дев`ятсот тридцять) грн. 22 коп. - витрати по сплаті судового збору; 4332 (чотири тисячі триста тридцять дві) грн. 25 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

В решті вимог адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на порушення Шевченківським районним судом м.Києва норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08 квітня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), треті особи: Головне управління Національної поліції у м. Києві, КП "Центр організації дорожнього руху", Головний інспектор з паркування Вітрянюк Юрій Вікторович про адміністративне правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди відмовлено в повному обсязі.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від представника відповідача Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, у якій представник відповідача просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) витрати понесені з оплатою судового збору у розмірі 1610,40 грн.

Зокрема, відповідач зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року по справі № 761/37465/23 апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08 квітня 2024 року - задоволено. Однак судом не вирішено питання про судові витрати, які були понесені апелянтом, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 1610,40 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розподіл судових витрат, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено загальні правила, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктом владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зокрема, положеннями частини другої статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єктом владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зміст наведених положень КАС України щодо розподілу судових витрат свідчить про те, що вони стосуються загального правила компенсації судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Водночас, процесуальний закон визначив обмежений перелік судових витрат, розподіл яких здійснюється у випадку задоволення позову (апеляційної скарги) суб`єкта владних повноважень - це виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналіз змісту частин першої-третьої статті 139 КАС України дозволяє зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, апеляційної скарги, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.

Суд вважає, що такий підхід законодавця до правового регулювання розподілу витрат на сплату судового збору нерозривно пов`язаним із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 132, 139, 241, 252, 310, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Єгорова Н.М.

Суддя Чаку Є.В.