Справа № 200/4718/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 квітня 2025 року

м. Київ

справа №200/4718/24

адміністративне провадження № К/990/11055/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року

у справі № 200/4718/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягала у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 26.02.2022 року по 31.12.2022 року в неповному обсязі;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 4 463,15 гривень щомісячно за період з 26.02.2022 року по 31.12.2022 року включно, в загальному розмірі 45 351,36 гривень, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період проходження військової служби з 26.02.2022 року по 31.12.2022 року включно одноразових додаткових видів грошового забезпечення (підйомної допомоги за 2022 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік) без урахування в складі грошового забезпечення, з якого був обчислений розмір таких допомог, індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок одноразових додаткових видів грошового забезпечення (підйомної допомоги за 2022 рік, грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік) ОСОБА_1 за період з 26.02.2022 року по 31.12.2022 року включно, врахувавши в складі грошового забезпечення, з якого був обчислений розмір таких допомог, індексацію грошового забезпечення, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягала у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 в період з 26.02.2022 року по 19.05.2023 року включно грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній з 29.01.2020 року);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 26.02.2022 року по 31.12.2022 року включно, визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року включно, визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі №200/4718/24 залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтованими причинами такого пропуску та відповідними доказами та докази сплати судового збору.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі №200/4718/24.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року позов задоволено частково.

На зазначене рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2025 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі №200/4718/24 залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтованими причинами такого пропуску та відповідними доказами та докази сплати судового збору.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлено апелянту 31.01.2025 року.

У лютому 2025 року через систему «Електронний суд» до Першого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків в якій скаржник просив відкрити апеляційне провадження по справі № 200/4718/24 за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.11.2024 року зазначивши, що у зв`язку з відсутністю фінансування, апеляційну скаргу подати у встановлені строки не представилось можливості, також надав платіжну інструкцію від 12.02.2025 року № 220 у розмірі 2 906,88 грн.

Ознайомившись з доводами наведеного вище клопотання, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Так наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження суд визнав неповажними, оскільки обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

З огляду на викладене, заявник не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору і виконання грошових зобов`язань за виконавчими документами.

Отже, поновлення скаржникові строку на апеляційне оскарження без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право інших учасників справи.

При цьому, законодавець визначив, що процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Разом з тим, апеляційний суд визнав, що наведені заявником доводи не можуть слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також вважатися поважними причинами триваючого не виконання ухвали суду в частині вимог неухильного виконання КАС України щодо оформлення апеляційної скарги.

Так, говорячи про строк апеляційного оскарження, чинне законодавство визначає строк, протягом якого рішення суду першої інстанції може бути оскаржене, та недотримання якого може тягнути за собою відмову у відкритті апеляційного провадження, за відсутності поважних причин для поновлення пропущеного строку.

Також суд зазначив, що виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для реалізації права на оскарження судових рішень є суто суб`єктивною перешкодою, у зв`язку з чим не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року(справа № 320/3537/19, № 640/14960/20), від 27 вересня 2022 року (справа № 500/8835/21), постанові від 27 вересня 2022 року (справа № 500/8835/21).

Враховуючи викладене, а також те, що наведені апелянтом причини пропуску строку звернення до суду з даною апеляційної скаргою не можуть вважатися достатньою підставою для його поновлення, суд відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовлено. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі №200/4718/24.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що у зв`язку з відсутністю фінансування, апеляційну скаргу подати у встановлені строки не представилось можливим з незалежних від військової частини НОМЕР_1 обставин. Крім того, судом також було проігноровано здійснення виконання завдань за призначенням у районах виконання бойових (спеціальних) завдань посадовими особами військової частини НОМЕР_1 . Отже, скаржник наводить ті ж самі обставини пропуску строку, що і в суді апеляційної інстанції, який визнав їх неповажними.

Так Суд зазначає, що посилання скаржника на неможливість сплати судового збору, а також здійснення окремих завдань військовою частиною НОМЕР_1 не є об`єктивною причиною, чому скаржник пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, що може бути підставою для поновлення такого строку. При цьому на підтвердження здійснення окремих завдань за призначенням у районах виконання бойових (спеціальних) завдань скаржником до суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів.

Отже, відповідач у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги, а також не надає доказів щодо подання апеляційної скарги у строк або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою, відповідно до частини другої статті 333 КАС України, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 13, 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі № 200/4718/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний