Справа № 380/18519/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/18519/23 пров. № А/857/431/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року (ухвалене головуючим суддею Сидор Н.Т. у м. Львові) у справі № 380/18519/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» та призначені пільгової пенсії у розмірі 80% від його заробітку;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести позивачу з 08.06.2023 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком з врахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідачем протиправно до його страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні до страхового і пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового і пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.11.2012 по 31.10.2020 на ДВАТ «Шахта «Надія» та період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 на ВП Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вирішити питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 по інвалідності відповідно до ст. 8 Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутність відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України не може бути підставою для незарахування спірних періодів до страхового стажу позивача, оскільки законодавством відповідальність за не сплату страхових внесків покладена на роботодавця, а не працівника.

Разом з цим, суд дійшов висновку, що остаточний розмір пільгового стажу позивача буде встановлено відповідачем після проведення зарахування спірного періоду роботи на виконання цього рішення, то вимога щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 8 Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по ІІІ групі інвалідності як особа з інвалідністю внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

У листі, копія якого міститься в матеріалах справи, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що під час призначення пенсії до страхового стажу та заробітку не враховано період роботи у Державному ВАТ «Шахта «Надія» з 01.11.2012 по 31.10.2020 згідно з даними, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), записами трудової книжки НОМЕР_1 , довідкою від 19.05.2023 №66 про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій зі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Зазначений період не враховано й для визначення права на пенсію відповідно до ст. 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». Крім цього, для визначення права на пенсію відповідно до положень Закону №345-VI не враховано період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 згідно довідки від 17.05.2023 №23/156 про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Відокремленим підрозділом «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 33 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Поряд з цим, відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі - Закон №345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до ст. 8 Закону №345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.

Разом з цим, у листі Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що під час призначення пенсії до страхового стажу та заробітку не враховано період роботи у Державному ВАТ «Шахта «Надія» з 01.11.2012 по 31.10.2020 згідно з даними, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), записами трудової книжки НОМЕР_1 , довідкою від 19.05.2023 №66 про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій зі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Зазначений період не враховано й для визначення права на пенсію відповідно до ст. 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». Крім цього, для визначення права на пенсію відповідно до положень Закону №345-VI не враховано період роботи з 01.07.2021 по 20.04.2023 згідно довідки від 17.05.2023 №23/156 про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Відокремленим підрозділом «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Враховуючи наведені вище вимоги, колегія суддів зазначає, що факт роботи позивача на вказаних підприємствах підтверджується як записами у трудовій книжці, так і наданими на їх підтвердження довідками, а відтак підлягають зарахуванню до страхового та пільгового стажу позивача.

Щодо доводів відповідача про те, що відсутні відомості про сплату страхових внесків, то слід зазначити таке.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а, від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16) /п.14/, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Законодавством не передбачена відповідальність застрахованої особи - найманого працівника за невиконання страхувальником - роботодавцем обов`язку сплати страхових внесків.

При цьому, найманий працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії особи періодів її роботи на такому підприємстві.

Позбавлення працівника соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України є неприпустимим та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

У випадку невиконання страхувальником обов`язку щодо сплати єдиного внеску, в тому числі порушення строків його сплати, законодавством передбачає відповідальність страхувальника, шляхом сплати недоїмки, штрафу та пені на вимогу органу доходів і зборів, встановлюючи можливість виконання такої вимоги як виконавчого документа державною виконавчою службою та наділяючи орган доходів і зборів правом звернення до суду з позовом про стягнення такої недоїмки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 01.0.2021 у справі № 423/757/17 та від 31.03.2021 у справі № 242/5696/16-а, за умови підтвердження пільгового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом й у постанові від 15.06.2022 у справі № 383/102/14-а.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 380/18519/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар