Справа № 300/244/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2025 р. справа № 300/244/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального страхового стажу:
- на пільгових умовах час перебування на фронті та безпосередню участь у бойових діях у воєнний час з 24.02.2022 по 27.01.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 "Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України" від 15.03.2023 № 654;
- період навчання слухачем на денному стаціонарі підготовчого відділення ХДПІ ім. Г.С.Сковороди з 05.12.1988 пo 01.09.1989 (наказ № 180 від 28.11.1988), згідно запису трудової книжки НОМЕР_2 ;
- період отримання допомоги по безробіттю, згідно записів, які зроблені Сватівським районним центром зайнятості населення у трудовій книжці НОМЕР_3 : з 02.09.2000 по 06.06.2001 та період з 26.04.2002 по 01.08.2002, та витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України;
зобов`язання відповідача виправити помилки у пенсійній справі позивача та зробити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з першочергового звернення про призначення пенсії до Пенсійного фонду України.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до страхового стажу період проходження служби, протягом якого позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України з 24.02.2022 по 27.01.2023, з врахуванням кратності страхового стажу один місяць служби за три, чим порушив приписи статті 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб". Також, зазначено, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до страхового стажу період навчання слухачем підготовчого відділення у Харківському державному педагогічному інституті ім. Г.С.Сковороди з 05.12.1988 пo 01.09.1989 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , чим порушив приписи пунктів "д" статті 56 Закону № 1788-XII, п.1 ч.3 статті 61 Закону України "Про вищу освіту" № 1556-VII. Відповідач протиправно не зарахував позивачу до страхового стажу періоди отримання допомоги по безробіттю з 02.09.2000 по 06.06.2001 та з 26.04.2002 по 01.08.2002, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 та витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, чим порушив приписи пунктів "а" статті 56 Закону № 1788-XII.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 14.03.2025 залучено до участі в справі Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як другого відповідача (а.с.63, 64).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалося правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 04.02.2025. Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову. Щодо вимоги про зарахування позивачу до страхового стажу періоду проходження служби, протягом якого позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією РФ проти України з 24.02.2022 по 27.01.2023, з врахуванням кратності страхового стажу один місяць служби за три аргументовано, що при обчисленні стажу роботи згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV не передбачено врахування періоду проходження військової служби в кратному обчисленні. Щодо вимоги про зарахування позивачу до страхового стажу періоду навчання слухачем підготовчого відділення у Харківському державному педагогічному інституті ім. Г.С.Сковороди з 05.12.1988 пo 01.09.1989 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 зазначено, що підготовчі курси (підготовчі відділення) при вищому навчальному закладі не є рівноцінними самим вищим навчальним закладам, а навчання на підготовчому відділенні (курсах) не є складовою навчання у вищому навчальному закладі, оскільки у випадку, якщо особа не вступить до останнього з будь-якої причини, період навчання на підготовчих курсах (відділеннях) не можна вважати здобуттям вищої освіти. Щодо вимоги про зарахування позивачу до страхового стажу періодів отримання допомоги по безробіттю з 02.09.2000 по 06.06.2001 та з 26.04.2002 по 01.08.2002, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 та витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, зазначено, що не враховано періоди отримання допомоги по безробіттю, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 дата призначення допомоги "02.09.2000" не відповідає наказу "16.09.1999", а також не враховано період виплати допомоги по безробіттю з 26.04.2002 по 01.08.2002 у зв`язку із відсутністю дати та номеру наказу про припинення виплати допомоги, а також посади, підпису особи, яка зробила запис та відбитки печатки, якими засвідчено запис про період отримання допомоги (а.с.67-73).
10.02.2025 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача, просить позов задовольнити (а.с.76-78).
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві 15.03.2025 отримало копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.82 зворот). Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
17.03.2025 до суду надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких позивач повідомив, що він починаючи з січня 2025 року і по теперішній час перебуває на обліку та отримує пенсійне забезпечення в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (Тисменицьке об`єднане управління ПФУ), згідно з місцем проживання (а.с.79).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.01.2024 отримує дострокову пенсію за віком, як учасник бойових дій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV та з січня 2025 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (Тисменицьке об`єднане управління ПФУ) (а.с.40, 41, 80).
Пенсійний фонд України відповіддю від 19.06.2024 на звернення позивача від 21.04.2024, від 22.05.2024, від 29.05.2024, повідомило, що пенсію обчислено згідно з вимогами чинного законодавства. Для зарахування до страхового стажу періоду участі в бойових діях з 24.02.2022 по 27.01.2023 в пільговому обчисленні підстав немає. Зазначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, по видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання (а.с.46).
З січня 2025 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (Тисменицьке об`єднане управління ПФУ) (80).
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 21.12.2023, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.16).
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 "Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України" від 15.03.2023 № 654 у спірний період з 24.02.2022 по 27.01.2023 позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України (а.с.20).
Згідно записів №№ 8, 9 трудової книжки НОМЕР_2 у період з 05.12.1988 пo 01.09.1989 позивач навчався слухачем підготовчого відділення у Харківському державному педагогічному інституті ім. Г.С.Сковороди (а.с.22).
Згідно записів №№ 17, 18, 23, 24 трудової книжки НОМЕР_2 та витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у періоди 02.09.2000 по 06.06.2001 та з 26.04.2002 по 01.08.2002 позивач отримував допомоги по безробіттю (а.с.23-26).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають:
військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення;
Позивач з 18.01.2024 отримує дострокову пенсію за віком, як учасник бойових дій, відповідно до статті 115 Закону № 1058-IV.
Позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до загального страхового стажу на пільгових умовах час перебування на фронті та безпосередню участь у бойових діях у воєнний час з 24.02.2022 по 27.01.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 "Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України" від 15.03.2023 № 654.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 21.12.2023, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.16).
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 "Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України" від 15.03.2023 № 654 у спірний період з 24.02.2022 по 27.01.2023 позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України (а.с.20).
Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII визначено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Пунктом 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 передбачено, що участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що участь позивача у бойових діях у воєнний час підлягає зарахуванню до його трудового стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.
Як наслідок, доводи відповідача щодо того, що позивачу призначена пенсія відповідно до Закону № 1058-IV, яким не передбачено зарахування стажу в трикратному розмірі за періоди участі в бойових діях, є необґрунтованими.
Вказана правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739 щодо необхідності зарахування в кратному розмірі до страхового стажу для призначення пенсії відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, пенсійні органи безпідставно не зарахували позивачу до загального страхового стажу на пільгових умовах час перебування на фронті та безпосередню участь у бойових діях у воєнний час з 24.02.2022 по 27.01.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 № 654.
Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до загального страхового стажу періоду навчання слухачем на денному стаціонарі підготовчого відділення ХДПІ ім. Г.С.Сковороди з 05.12.1988 пo 01.09.1989 (наказ № 180 від 28.11.1988), згідно запису трудової книжки НОМЕР_2 , суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України та статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Це означає, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.
Суд зазначає, що підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені відповідно до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20.08.1969 № 681 "Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах" та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08.10.1969 № 573.
Указаними нормативно-правовими актами визначалося, що:
1) "при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання...; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців" (п. 2 зазначених нормативних актів);
2) "на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій" (п. 3 зазначених нормативних актів).
3) "слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09.07.1963 № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 р. № 1114".
Крім того, відповідно до вищевказаних нормативно-правових документів було розроблено та затверджено Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР № 712 від 26.09.1969; № 394 від 17.05.1971; № 468 від 31.05.1974 та № 504 від 14.07.1987, згідно з яким: а) "час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу" (пункт 21); в) "особам зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача", "на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу" (пункт 9-10).
Суд звертає увагу, що на момент навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 "Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій", згідно з підпунктом "і" пункту 109 якого встановлено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті "і" зараховуються в стаж за умови, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Збройних Сил СРСР.
Вказана правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Вищого адміністративного суду України у справі № 442/5154/13-а від 17.11.2016.
Згідно запису №№ 7 трудової книжки НОМЕР_2 05.12.1988 позивач звільнений з роботи в зв`язку з виїздом на навчання.
Відповідно до записів №№ 8, 9 трудової книжки НОМЕР_2 у період з 05.12.1988 пo 01.09.1989 позивач навчався слухачем підготовчого відділення у Харківському державному педагогічному інституті ім. Г.С.Сковороди (а.с.22).
Враховуючи те, за нормами законодавства, що діяло в спірний період слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, тому підлягає зарахуванню до трудового стажу.
За таких обставин пенсійні органи безпідставно не зарахували позивачу до загального страхового стажу період навчання згідно записів №№ 8, 9 трудової книжки НОМЕР_2 з 05.12.1988 пo 01.09.1989 слухачем підготовчого відділення у Харківському державному педагогічному інституті ім. Г.С.Сковороди.
Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до загального страхового стажу періоду отримання допомоги по безробіттю, згідно записів, які зроблені Сватівським районним центром зайнятості населення у трудовій книжці НОМЕР_3 : з 02.09.2000 по 06.06.2001 та період з 26.04.2002 по 01.08.2002, та витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом "а" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується період одержання допомоги по безробіттю.
Пенсійними органами не враховано позивачу періоди отримання допомоги по безробіттю з обґрунтувань, що в трудовій книжці НОМЕР_2 дата призначення допомоги "02.09.2000" не відповідає наказу "16.09.1999", а також не враховано період виплати допомоги по безробіттю з 26.04.2002 по 01.08.2002 у зв`язку із відсутністю дати та номеру наказу про припинення виплати допомоги, а також посади, підпису особи, яка зробила запис та відбитки печатки, якими засвідчено запис про період отримання допомоги.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно записів №№ 17, 18, 23, 24 трудової книжки НОМЕР_2 та витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у періоди 02.09.2000 по 06.06.2001 та з 26.04.2002 по 01.08.2002 позивач отримував допомоги по безробіттю (а.с.23-26).
В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
За таких обставин пенсійні органи безпідставно не зарахували позивачу до загального страхового стажу періоди отримання допомоги по безробіттю з 02.09.2000 по 06.06.2001 та період з 26.04.2002 по 01.08.2002 згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 та витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виправити помилки у пенсійній справі позивача та зробити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з першочергового звернення про призначення пенсії до Пенсійного фонду України суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виправити помилки у пенсійній справі позивача та зробити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з першочергового звернення про призначення пенсії до Пенсійного фонду України, як передчасних.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як встановлено, позивач з січня 2025 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, до цього позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.
Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом: визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незарахування позивачу часу перебування на фронті та безпосередню участь у бойових діях у воєнний час з 24.02.2022 по 27.01.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці, та до загального страхового стажу періоду навчання з 05.12.1988 пo 01.09.1989 та періодів отримання допомоги по безробіттю з 02.09.2000 по 06.06.2001, з 26.04.2002 по 01.08.2002; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу на пільгових умовах час перебування на фронті та безпосередню участь у бойових діях у воєнний час з 24.02.2022 по 27.01.2023 в розрахунку один місяць служби за три місяці на підставі довідки від 15.03.2023 № 654; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до загального страхового стажу: період навчання згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 з 05.12.1988 пo 01.09.1989 слухачем підготовчого відділення у Харківському державному педагогічному інституті ім. Г.С.Сковороди; періоди отримання допомоги по безробіттю, згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 та даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування: з 02.09.2000 по 06.06.2001; з 26.04.2002 по 01.08.2002.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
- період навчання згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 з 05.12.1988 пo 01.09.1989 слухачем підготовчого відділення у Харківському державному педагогічному інституті ім. Г.С.Сковороди;
- періоди отримання допомоги по безробіттю, згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 та даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування: з 02.09.2000 по 06.06.2001; з 26.04.2002 по 01.08.2002.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.