Справа № 480/7282/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2025 року Справа № 480/7282/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду у м. Суми адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції" до Шалигинської селищної ради про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Приватне підприємство "Аграрні Інвестиції" звернулось з позовною заявою до Шалигинської селищної ради, і просить суд:
- визнати протиправним та скасувати окремі положення Рішення Шалигинської селищної ради восьмого скликання тридцятої сесії від 17.05.2024 «Про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів приватному підприємству «Аграрні інвестиції», а саме положення пункту 2 та пункту 3 в частині визначення періоду, на який приватному підприємству «Аграрні інвестиції» надається податкова пільга зі сплати місцевих податків та зборів (з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 року), у зв`язку з невідповідністю періоду, встановленого п. 2 Розпорядження приписам абзацу 8 пункту 292-1. 1 статті 2921 Податкового кодексу України та абзацу 4 пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України;
- визнати протиправним та скасувати окремі положення рішення Шалигинської селищної ради восьмого скликання позачергової сесії від 30.05.2024 «Про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів приватному підприємству «Аграрні інвестиції», а саме положення пункту 2 та пункту 3 в частині визначення періоду, на який приватному підприємству «Аграрні інвестиції» надається податкова пільга зі сплати місцевих податків та зборів (з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 року), у зв`язку з невідповідністю періоду, встановленого п. 2 Розпорядження приписам абзацу 8 пункту 292-1. 1 статті 2921 Податкового кодексу України та абзацу 4 пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України;
- зобов`язати Шалигинську селищну раду здійснити розгляд заяв приватного підприємства «Аграрні інвестиції» про потенційне забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні за цією справою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідачем протиправно було визначено періоду, на який приватному підприємству «Аграрні інвестиції» надається податкова пільга зі сплати місцевих податків та зборів, а саме з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 року. Зазначений період не відповідача періоду, встановленого п. 2 Розпорядження приписам абзацу 8 пункту 292-1. 1 статті 2921 Податкового кодексу України та абзацу 4 пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України, оскільки повинен бути наданий не з 01.05.2024 , а з 01.01.2024. Зазначає, що територія діяльності підприємства знаходиться в зоні активних бойових дій. Зазначає, що земельні ділянки відповідним рішенням визнані такими, що непридатні до використання за цільовим призначенням у зв`язку із потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.
Відповідач надав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що рада має право на власний розсуд визначати період надання відповідної пільги зі сплати місцевих податків та зборів. Відповідач задовольнив клопотання позивача та визначив період надання відповідної пільги зі сплати податку, а саме з 01.05.2024. Спірне рішення прийнято правомірно, обґрунтовано, а тому відсутні підстави для його скасування.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначається про безпідставність позиції відповідача, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження без виклику сторін. Судом відмовлено у клопотання позивача про розгляд справи із викликом сторін. Також поновлено судом строк відповідачу для надання відзиву.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач є сільськогосподарським підприємством, яке здійснює вирощування сільськогосподарської продукції на землях, що знаходяться на території Шалигинської селищної територіальної громади Сумської області.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до Шалигинської селищної ради з заявою №10 від 12.01.2024 про визнання земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 2583,5686 гектарів, які розташовані на території Шалигинської селищної ради за межами населених пунктів: смт Шалигине, с. Старикове та знаходяться в користуванні (оренді, емфітевзису) ПП «Аграрні Інвестиції», згідно додатку №1 та додатку №2 до цієї заяви, непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у 2024 р.
Наказом Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2024 № 54 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Шалигинську селищну територіальну громаду з 01.01.2024 виведено з категорії територій активних бойових дій та переведено до категорії території можливих бойових дій.
22.03.2024 позивачем, до заяви від 12.01.2024 було подано доповнення №233 від 22.03.2024 щодо земельних ділянок загальною площею 30,899 га за межами смт Шалигине, села Старикове, яким уточнено період застосування пільг з 01.01.2024.
Рішеннями Шалигинської селищної ради визнано непридатними до використання до завершення виконання робіт з обстеження, вилучення, знешкодження вибухонебезпечних предметів земельні ділянки, а саме рішенням Шалигинської селищної ради від 05.09.2023 «Про затвердження Актів обстеження від 07 серпня 2023 року за №№1-253, 256-260 земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності, розташованих на території Шалигинської селищної ради за межами населеного пункту с. Старикове, які перебувають в оренді приватного підприємства "Аграрні інвестиції" з додатком»; рішенням Шалигинської селищної ради від 05.09.2023 р. Про затвердження Актів обстеження від 07 серпня 2023 року за №№261-822 земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності, розташованих на території Шалигинської селищної ради за межами населеного пункту смт Шалигине, які перебувають в оренді приватного підприємства "Аграрні інвестиції" з додатком; рішення позачергової сесії від 30.05.2024 р. по земельним ділянкам за межами смт Шалигине та с. Старикове з додатком».

За результатами розгляду заяви позивача №10 від 12.01.2024, рішенням Шалигинської селищної ради від 17.05.2024 р. «Про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів приватному підприємству «Аграрні інвестиції», було визнано земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної та приватної форм власності, які розташовані на території Шалигинської селищної ради за межами населених пунктів смт Шалигине, сіл Старикове та Ходине, загальною площею 2552,6695 га згідно додатків 1 та 2 до цього рішення не придатними для користування за цільовим призначенням у господарській діяльності у 2024 році, у зв`язку з потенційно загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Крім того, надано з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 рок Приватному підприємству «Аграрні Інвестиції» податкові пільги, а саме:

- платнику єдиного податку четвертої групи пільгу шляхом зменшення податкових зобов`язань у розмірі 100 відсотків за єдиним податком на земельні ділянки комунальної та приватної форми власності загальною площею 2552,6695 га згідно з додатками 1 та 2 до цього рішення;

- пільгу в розмірі 100 відсотків шляхом зменшення податкового зобов`язання після нарахування орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності, загальною площею 149,4116 га згідно з додатком 2.

Крім того, рішенням Шалигинської селищної ради від 30.05.2024 «Про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів приватному підприємству «Аграрні інвестиції» було розглянуте доповнення №233 від 22.03.2024 до заяви №10 від 12 січня 2024 року та встановлено наступні пільги

- визнано земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 30.899 га згідно додатку 1 до цього рішення непридатними для використання за цільовим призначенням у господарській діяльності у 2024 року у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами;

- надано платнику єдиного податку четвертої групи пільгу шляхом зменшення податкових зобов`язань у розмірі 100 відсотків за єдиним податком на земельні ділянки комунальної та приватної форми власності загальною площею 30.899 га згідно з додатками 1 до цього рішення;

- надано пільгу в розмірі 100 відсотків шляхом зменшення податкового зобов`язання після нарахування орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності, загальною площею 6,3703 га згідно з додатком 2.

Позивач зазначає, що п. 2 та п. 3 рішень Шалигинської селищної ради від 17.05.2024 та від 30.05.2024 в частині визначення періоду, на який Приватному підприємству «Аграрні інвестиції» надається податкова пільга зі сплати місцевих податків та зборів (з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 р.), є такими, що суперечить положенням чинного законодавства, а саме абзацу 8 пункту 2921. 1 статті 292-1 абзацу 4 пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України.

Зазначеними рішеннями початок періоду застосування податкової пільги помилково встановлено з 01 травня 2024 року, замість 01 січня 2024 року - дати завершення активних бойових дії на відповідній території. Також зазначає, що чинне податкове законодавство передбачає можливість встановлення дати надання відповідної пільги незалежно від дати розгляду питання та прийняття рішення органом місцевого самоврядування тобто з 01.01.2024 р. для Шалигинської селищної територіальної громади.

Не погоджуючись саме із періодом надання відповідної пільги відповідачем, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 ст. 30 ПК України.

Відповідно до п. 30.5 ст. 30 ПК України податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 288.8 ст. 288 ПК України, у частині земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником плати за землю заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної в такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Відповідно до положень п. 292-1 ст. 292-1 ПК України, для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником податку заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Згідно з п.п. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 ПК України, не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Відповідно до п.п. 12.4.6 п. 12.4 ст. 12 ПК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Така інформація надається в електронному вигляді у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, протягом 10 календарних днів з дня прийняття відповідного рішення з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких прийнято відповідне рішення.

З аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що земельні ділянки, розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами за умови подання платником плати за землю до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами приймаються за умови наявності відповідних заяв платників податків.

Інших умов та підстав для прийняття рішення відповідного органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, окрім як на підставі заяви платника податків про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами (за умови розташування земельної ділянки на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією) чинним законодавством не передбачено.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», земельні ділянки, що знаходяться в межах території Шалигинської селищної територіальної громади, з 20.05.2022 по 31.12.2023 були визнані територіями активних бойових дій, а з 01.01.2024 стали територіями можливих бойових дій.

Відповідно до абз. 4 п. 288.8 ст. 288 Податкового кодексу України, період звільнення від сплати орендної плати за землю державної і комунальної власності, які можливо забруднені вибухонебезпечними предметами, у частині земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії, за умови подання платником плати за землю заяви до органу місцевого самоврядування про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної в такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Отже, Податковим кодексом України передбачено можливість отримання податкових пільг за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, а саме: у випадку прийняття селищними радами рішень про встановлення податкових пільг, підприємства звільняються від сплати орендної плати за землю комунальної власності (абз 4 п. 288.8 ст. 288 Податкового кодексу України) та єдиного податку для платника четвертої групи (абз 8 п. 292-1.1 статті 292-1),

Відповідно до п. 12.3.3 ст. 12 Податкового кодексу України, селищні ради наділені повноваженнями на прийняття рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків на підставі заяв платників податків. При прийнятті таких рішень обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період для відповідного місцевого податку чи збору.

Разом з тим, абзацом 8 п. 292-1.1 статті 292-1 та абзацом 4 п. 288.8 ст. 288 Податкового кодексу України, з метою застосування пільг чітко встановлено початок періоду застосування пільг, внаслідок забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами, а саме з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії на відповідній території, за умови подання платником податку заяви до органу місцевого самоврядування про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Норми абзацу 8 пункту 292-1.1 статті 292-1 Податкового кодексу України (щодо єдиного податку четвертої групи) та абзацу 4 пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України (плати за землю) за своєю суттю є спеціальними, оскільки регламентують порядок та необхідні передумови для визнання забрудненими вибухонебезпечними предметами тих земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії.

Відповідачем за результатами розгляду заяв позивача про застосування пільг з 01 січня 2024 року до 31 грудня 2024 року, прийнято рішенням виключно за період з 01.05.2024 до 31.12.2024.

Разом із тим, відповідач жодним чином не обґрунтував зазначене рішення в частині того, що позивачу підлягає встановленню відповідна пільга саме з 01.05.2024, взагалі не зазначив з яких підстав в період з 01.01.2024 до 30.04.2024 земельні ділянки, орендовані позивачем, що знаходяться на території Шалигинської селищної ради, перестали бути непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами у зв`язку із чим щодо періоду з 01.01.2024 до 30.04.2024 не прийняв відповідне рішення.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про протимінну діяльність в Україні» від 06.12.2018 № 2642-VIII об`єктами протимінної діяльності є, зокрема імовірно забруднені та забруднені вибухонебезпечними предметами території, акваторії та об`єкти інфраструктури.

Відповідно до п.п. «і» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державний земельний кадастр» (в редакції, чинній станом на дату подання заяви позивачем та прийняття спірних розпоряджень) до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах): відомості про землі, забруднені вибухонебезпечними предметами внаслідок надзвичайних ситуацій та/або збройної агресії, та бойових дій під час дії воєнного стану: назва; площа; контури земель з координатами їх поворотних точок та довжиною; дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності та дата визнання земельних ділянок придатними для користування.

Отже, забрудненими вибухонебезпечними предметами внаслідок надзвичайних ситуацій та/або збройної агресії, та бойових дій під час дії воєнного стану визнаються землі після їх обстеження операторами протимінної діяльності. Саме після проведення такого обстеження інформація про відповідні землі має відображатися у Державному земельному кадастрі.

Викладене узгоджується з положеннями п. 69.16 п. 16 Розділу Х ПК України, який визначає, що період, коли земельні ділянки були забруднені вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Період, коли земельні ділянки визнаються потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття рішення сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

Отже, Податковий кодекс України розмежовує поняття забрудненої земельної ділянки та потенційно забрудненої земельної ділянки, та відмежовує їх у часі.

Потенційно забрудненою вважається ділянка, щодо якої не було проведено обстеження, проте прийнято рішення про надання пільг, тобто такий статус надається саме рішенням сільської, селищної, міської ради, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви платника податків до проведення обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності.

Статус потенційно забрудненої земельної ділянки закінчується, відповідно до положень ПК України, датою скасування відповідного рішення, або датою початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності (зокрема з метою визнання її забрудненою вибухонебезпечними предметами внаслідок надзвичайних ситуацій та/або збройної агресії, та бойових дій під час дії воєнного стану та внесення відповідних даних до ДЗК) чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

З аналізу п. 288.8 ст. 288 ПК України вбачається, що на підставі заяви платника податків про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами орган місцевого самоврядування, військова адміністрація та військово-цивільна адміністрація своїм рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів фактично визнає, що такі земельні ділянки є потенційно забрудненими до проведення обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, що не вимагає внесення будь-яких відомостей до Державного земельного кадастру (ДЗК).

При цьому, суд зазначає, що законодавцем розмежовано категорії забруднених земельних ділянок та потенційно забруднених земельних ділянок, саме з метою визначення статусу земель, які після завершення бойових дій, або припинення тимчасової окупації знаходяться в зоні, де неможливо проведення обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності.

Враховуючи те, що земельні ділянки перебували в зоні проведення активних бойових дій, а після входили до переліку територій можливих бойових дій, та враховуючи те, що ці земельні ділянки у період з 01.01.2024 по 30.04.2024 не обстежувалися операторами протимінної діяльності, які б могли надати висновок про можливість їх використання у такий період, суд зазначає, що відповідачем безпідставно не прийнято рішення щодо надання податкових пільг з місцевих податків і зборів саме з 01.01.2024 до 30.04.2024.

Стосовно посилання відповідача у відзиві, що позивач самостійно визначив якісну характеристику земельних ділянок, суд зазначає, що факт того, що земельні ділянки є непридатні для використання у зв`язку із забрудненням вибухонебезпечними предметами визначено не позивачем, а самим відповідачем у п. 1 рішеннях від 17.05.2024 та від 30.05.2024. Зокрема відповідачем визнано, що період непридатності для використання у зв`язку із забрудненням вибухонебезпечними предметами є 2024 рік, тобто є періодом з 01.01.2024 до 31.12.2024.

Таким чином надаючи пільгу з 01.05.2024 відповідач визнав та зазначив у рішеннях від 17.05.2024 та від 30.05.2024, що земельні ділянки є непридатними у всьому 2024 році для використання у зв`язку із забрудненням вибухонебезпечними предметами.

Стосовно посилання відповідача на те, що відповідно до ПК України початок періоду застосування пільги визначається як перше число місяця, на який припадає дата прийняття рішення, судом не може бути визнана правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідно до абз. 10 п. 292-1.1 ст. 292-1 ПК України передбачено, що період, коли земельні ділянки визнаються потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається не тільки з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше.

Даною нормою передбачено, що таким періодом є і останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, або дата визнання земельної ділянки придатною для використання.

Таким чином при прийнятті рішення від 17.04.2024 та 30.05.2024 відповідачем встановлено такий період 2024 рік, а тому період застосування відповідної пільги і повинен становити період з 01.01.2024 до 31.12.2024.

Підставою для ненарахування єдиного податку щодо земельних ділянок, які непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, є інформація, зазначена у підпункті 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 цього Кодексу, а саме надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Щодо дискреційних повноважень відповідача щодо визначення періоду надання відповідної пільги, суд зазначає, що в даному випадку, судом враховується наступне.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На час розгляду справи в суді, набрав чинності Закон України «Про адміністративну процедуру» відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2, у якому наведено, зокрема, термін «дискреційне повноваження» як повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

Поряд з цим, у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Так, у п. 292-1.1. ст. 292-1 ПК України зазначено, що для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником податку заяви до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації та військово-цивільної адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Аналогічні приписи містить і п. 288.8 ст. 288 ПК України.

При цьому слід звернути особливу увагу на важливі аспекти приписів вищезазначених статей ПКУ за яких земельні ділянки визнаються законодавцем забрудненими вибухонебезпечними предметами, це: територія земельних ділянок на яких, завершено активні бойові дії або тимчасова окупація; та подання платником податку заяви до військової адміністрації про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві (із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок).

Як вбачається із матеріалів справи позивачем відповідні заяви були подані відповідачу, а земельні ділянки, зазначені в таких заявах, розташовані на територіях, на яких велися активні бойові дії а 01.01.2024 по теперішній час громада входить до переліку територій можливих бойових дій.

Таким чином, якщо ці дві вищезазначені умови (в сукупності) збігаються, то орган державної влади або місцевого самоврядування (у даному випадку відповідач) приймає рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів щодо земельних ділянок, зазначених у такій заяві.

Інших альтернативних варіантів прийняття рішення для суб`єкта владних повноважень (відповідача) нормами чинного податкового законодавства не передбачено.

При цьому також слід відмітити, що законодавцем встановлено і період коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами це період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Тобто у даному випадку, відповідно до приписів п. 288.8 ст. 288 та п. 292-1.1. ст. 292-1 ПК України, земельні ділянки Шалигинської селищної ради є забрудненими вибухонебезпечними предметами і до теперішнього часу так і не визнані операторами протимінної діяльності придатними до використання.

Норми Податкового кодексу України (п. 288.8 ст. 288 та п. 2921.1. ст. 2921) є імперативними і застосовуються за умови подання платником податків відповідної заяви та знаходження земельної ділянки на території, на якій ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованій російською федерацією, тому відповідач не може прийняти будь-яке інше рішення, крім встановлення позивачу податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів.

У справі, що переглядається, повноваження органу місцевого самоврядування щодо надання пільг зі сплати місцевих податків та зборів передбачені ПК України. Умови, за яких рада відмовляє у встановленні пільг зі сплати єдиного податку ІV групи та зі сплати орендної плати, чітко не визначені.

Матеріалами справи підтверджено, що жодних обстежень земельної ділянки операторами протимінної діяльності не було, відтак вказана обставина не може свідчити про наявність підстав для відмови у наданні позивачеві відповідної пільги.

Отже, суд зазначає, що законні підстави відмови у наданні позивачеві пільг з 01.01.2024 до 30.04.2024 відсутні. Крім того, самим відповідачем визнано право позивача отримати 100% пільг за період з 01.05.2024 до 31.12.2024, а також зазначено, що земельні ділянки у 2024 році визнані такими, що непридатні до користування за цільовим призначенням.

Враховуючи, що повноваження Шалигинської селищної ради та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи в установленим законом спосіб - ухвалити рішення про надання позивачеві пільг з місцевих податків і зборів (за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями), то зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (п.п. 2, 3, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 4 ст. 245 КАС України).

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Суд зазначає, що не прийняття відповідачем рішення в частині вирішення питання щодо надання пільг з 01.01.2024 до 30.04.2024 прямо суперечать вищезазначеному Наказу № 309 від 22.12.2022, а також п. 288.8 ст. 288 та п. 292-1.1 ст. 292-1 Податкового кодексу України, якими прямо встановлено, що для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеному в постанові від 10.02.2025 по справі №520/11163/24.

Разом із тим, у суду відсутні підстави для визнати протиправним та скасувати окремі положення Рішення Шалигинської селищної ради восьмого скликання тридцятої сесії від 17.05.2024 «Про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів приватному підприємству «Аграрні інвестиції», а саме положення пункту 2 та пункту 3 в частині визначення періоду, на який приватному підприємству «Аграрні інвестиції» надається податкова пільга зі сплати місцевих податків та зборів (з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 року), у зв`язку з невідповідністю періоду, встановленого п. 2 Розпорядження приписам абзацу 8 пункту 292-1. 1 статті 2921 Податкового кодексу України та абзацу 4 пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України; визнати протиправним та скасувати окремі положення рішення Шалигинської селищної ради восьмого скликання позачергової сесії від 30.05.2024 «Про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів приватному підприємству «Аграрні інвестиції», а саме положення пункту 2 та пункту 3 в частині визначення періоду, на який приватному підприємству «Аграрні інвестиції» надається податкова пільга зі сплати місцевих податків та зборів (з 01 травня 2024 року по 31 грудня 2024 року), у зв`язку з невідповідністю періоду, встановленого п. 2 Розпорядження приписам абзацу 8 пункту 292-1. 1 статті 2921 Податкового кодексу України та абзацу 4 пункту 288.8 статті 288 Податкового кодексу України, оскільки фактично позбавляє платника податків на отримання відповідної пільги, в т.ч. і в період з 01.05.2024 до 31.12.2024, враховуючи те, що земельні ділянки у 2024 році визнані відповідачем такими, що непридатні до використання та надано підприємству відповідну пільгу зі сплати місцевих податків і зборів.

Разом із тим, оскільки відповідачем рішеннями від 17.05.2024, від 30.05.2024 визнано земельні ділянки непридатними до користування за цільовим призначенням у господарській діяльності у 2024 році, про що зазначено у п. 1 таких рішень, надано податкову пільгу шляхом зменшення податкових зобов`язань в розмірі 100% за єдиним податком на земельні ділянки комунальної та приватної форм власності, а також пільгу в розмірі 100% шляхом зменшення податкового зобов`язання після нарахування орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форм власності за період з 01.05.2024 до 31.12.2024, але не прийнято таке рішення стосовно періоду з 01.01.2024 до 30.04.2024, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у відповідності до ст. 9 КАС України та обрати належний спосіб захисту порушеного права.

Так, враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачем виконано всі передбачені законом умови для отримання рішення про надання позивачеві відповідних пільг з місцевих податків і зборів за період з 01.01.2024 до 31.12.2024, але відповідач прийняв рішення включно за період з 01.05.2024 до 31.12.2024, при тому, що за 2024рік визнав земельні ділянки такими, що є непридатними до користування за цільовим призначенням у господарській, проте відповідач такого рішення не прийняв за період з 01.01.2024 до 30.04.2024, суд зазначає, що з метою повного та ефективного захисту прав позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо належного розгляду заяв позивача від 12.01.2024 №10 (з доповненням від 22.03.2024 №233) в частині надання позивачу податкової пільги з 01.01.2024 до 30.04.2024 (включно) як платнику єдиного податку четвертої групи за єдиним податком на земельні ділянки комунальної та приватної форм власності, а також податкову пільгу після нарахування орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форм власності щодо земельних ділянок, зазначених у цих заявах та зобов`язання Шалигинську селищну раду повторно розглянути заяви позивача від 12.01.2024 №10 (з доповненням від 22.03.2024 №233) та прийняти рішення про надання позивачу податкової пільги з 01.01.2024 до 30.04.2024 (включно) як платнику єдиного податку четвертої групи за єдиним податком на земельні ділянки комунальної та приватної форм власності, а також податкову пільгу після нарахування орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форм власності, щодо земельних ділянок, зазначених у цих заявах.

Зазначений висновок суду щодо обрання належного способу захисту порушеного права узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеному у постанові від 25.03.2025 по справі №520/23040/24.

Враховуючи задоволення позовних вимог позивачу підлягає відшкодуванню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції" до Шалигинської селищної ради про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо належного розгляду заяв Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції" від 12.01.2024 №10 (з доповненням від 22.03.2024 №233) в частині надання податкової пільги з 01.01.2024 до 30.04.2024 (включно) як платнику єдиного податку четвертої групи за єдиним податком на земельні ділянки комунальної та приватної форм власності, а також податкову пільгу після нарахування орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форм власності щодо земельних ділянок, зазначених у цих заявах.

Зобов`язати Шалигинську селищну раду (Шосткинський район, с.Шалигине, вул..Центральна, 11, і.к. 04390216) повторно розглянути заяви Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції"(Шосткинський район, м.Глухів, вул..Прикордонна,1а,і.к. 34950459) від 12.01.2024 №10 (з доповненням від 22.03.2024 №233) та прийняти рішення про надання Приватному підприємству "Аграрні Інвестиції" податкової пільги з 01.01.2024 до 30.04.2024 (включно) як платнику єдиного податку четвертої групи за єдиним податком на земельні ділянки комунальної та приватної форм власності, а також податкову пільгу після нарахування орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форм власності щодо земельних ділянок, зазначених у цих заявах від 12.01.2024 №10 (з доповненням від 22.03.2024 №233) .

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Шалигинської селищної ради (Шосткинський район, с.Шалигине, вул..Центральна, 11,і.к. 04390216) на користь Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції" (Шосткинський район, м.Глухів, вул..Прикордонна,1а,і.к. 34950459) суму судового збору в розмірі 6056 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета