Справа № 280/2361/25
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2025-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

02 квітня 2025 рокуСправа № 280/2361/25 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши заяву адвоката Скоробогатька Олександра Івановича про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 2.8, 7,1, 7,2., 7.3., п. 9 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02.03.2025 № 194, в частині, що стосується старшого лейтенанта ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати п. 7 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.03.2025 №267.

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову. Позивач просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02.03.2025 №194;

- заборонити відповідачу робити повідомлення до правоохоронних органів щодо наявності в діях позивача ознак кримінального правопорушення, а також пред`являти до позивача позови, що стосуються матеріальних вимог, пов`язаних із висновками службового розслідування затвердженими наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02.03.2025 №194;

- заборонити військовій частині НОМЕР_4 виконувати п.п. 12.1. наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02.03.2025 №194.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02.03.2025 №194 затверджені результати проведеного службового розслідування зокрема в ході службового розслідування встановлено, що внаслідок протиправної поведінки старшого лейтенанта ОСОБА_2 на підставі поданого вище вказаного рапорту вбачається: замах на надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пункті 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 цього акту службового розслідування сукупно становить 2455663,59 грн, але правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, що могло привести до завдання прямої дійсної шкоди державі; та спричинення надлишкової витати додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пункті 3.1, 3.3, 3.4 даного акту службового розслідування сукупно становить 864266,58 грн, оскільки частково рапорт було реалізовано, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, що підтверджується зібраними матеріалами в ході службового розслідування. Виходячи з матеріалів службового розслідування вина в завданні прямої дійсної шкоди старшого лейтенанта ОСОБА_2 , виражається у формі службової недбалості. Своїми діями старший лейтенант ОСОБА_2 , порушив вимоги: ст. 1, 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Також вбачаються ознаки кримінального правопорушення визначеного ч. 1, 2 ст. 15, ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 367 Кримінального Кодексу України. Причинами та умовами, що сприяли правопорушенню є неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що могло завдати тяжких наслідків охоронюваним законом правам, свободам та інтересам державним у наслідок можливої недостатньої обізнаності з правових норм при визначенні підстав з нарахування додаткової винагороди. З огляду на те, що питання нарахування та виплати грошової винагороди, було предметом адміністративного спору у вищезазначених адміністративних справах, та вирішено на користь позивачів у справах із висновками про виплату додаткової винагороди у збільшеному до 100000 гривень розмірі, виконання п.12.1. Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02.03.2025 №194 призведе до порушення військовою частиною НОМЕР_4 та військовою частиною НОМЕР_2 вимог ст. 37р КАС України в частині виконання зазначених рішень суду. Отже, викладені в акті та затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02.03.2025 №194 мають очевидні ознаки протиправності (такі висновки суперечать правовим висновкам, викладеним у рішеннях Запорізького окружного адміністративного суду у справах).

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

За приписами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який було продовжено відповідними указами та який станом на час розгляду заяви про забезпечення позову триває.

Законом України №2359 від 08.07.2022 «Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці», внесено зміни до частини 3 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Позивач просить суд зупинити дію наказу, який за своїми ознаками спрямований на військовослужбовців та виданий під час воєнного стану, що зупинення дії якого в рамках забезпечення позову заборонено п. 10 ч.3 статті 151 КАС України.

Щодо заборони відповідачу вчиняти дії, то враховуючи, що повідомлення до правоохоронних органів відбувається на виконання п. 9 Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 02.03.2025 №194, то у разі забезпечення позову суд фактично зупинить дію наказу або розпорядження командира військової частини, що також прямо заборонено КАС України.

Крім того, вимога про заборону відповідачу робити повідомлення до правоохоронних органів щодо наявності в діях позивача ознак кримінального правопорушення є своєю сутністю одним з етапів розгляду питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності. В межах розгляду справи адміністративної юрисдикції суд не може надавати оцінку діям, врегулювання яких визначено іншими видами судочинства.

Окрім того, суд враховує, що загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548 (далі - Закон №548).

За приписами статті 28 Закону №548 єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 30 Закону №548 передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відтак забезпечення позову шляхом покладення на відповідача обов`язку, який полягає у забороні командиру військової частини вчиняти будь-які дії, не відповідає вимогам КАС України, адже такі дії (накази/розпорядження) віддані в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі і підписано 02.04.2025.

Суддя М.С.Лазаренко