Справа № 420/590/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/590/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Середньофонтанська, 30Б, м. Одеса, 65039, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у якій позивачка просить суд:

визнати дії Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса - протиправними;

зобов`язати Південне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса внести зміни в акт цивільного стану, та видати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.11.2024 року позивачка звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу свідоцтва про смерть її батька, проте листом від 23.12.2024 року відповідач відмовив. Посилаючись на те, що рішення суду про оголошення особи померлою є підставою для державної реєстрації смерті, позивачка звернулась до суду з даним позовом про зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 13.01.2025 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано десятиденний строк на усунення недоліків.

21.01.2025 року від позивача надійшла заява, якою недоліки позовної заяви було усунуто шляхом надання до суду доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, зокрема, копії паспорта позивача та копії довідки щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 , копії заяви, з якою ОСОБА_1 29.11.2024 року зверталась до відповідача.

Ухвалою суду від 10.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.

21.02.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Проте відповідач зауважив, що в третьому абзаці резолютивної частини рішення Приморського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2016 року №522/23151/15-ц про оголошення фізичної особи померлою, вказано наступне: «Роз`яснити, що рішення суду є підставою для внесення зміни до актового запису, у встановленому законом порядку». Таким чином, відповідач вказує, що оскільки актовий запис про державну реєстрацію смерті відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не внесений, то підстави для внесення до нього змін відсутні.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , мала дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записаний ОСОБА_2 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц за позовом ОСОБА_4 , задоволено заяву ОСОБА_4 про оголошення померлим, зобов`язання внести відомості про смерть фізичної особи. Оголошено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц набрало законної сили 19.04.2016 року.

29.11.2024 року позивачка - ОСОБА_1 звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, якою просила видати їй свідоцтво про смерть її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення суду у справі №522/23151/15-ц (а.с. 18).

Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.12.2024 року вих. № 11942/24.23-63 надано наступну відповідь на заяву позивачки, зокрема: «… в третьому абзаці резолютивної частини Рішення вказано наступне: «Роз`яснити, що рішення суду є підставою для внесення зміни до актового запису у встановленому законом порядку», на підставі наведеного, просимо роз`яснити спосіб виконання Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 08 квітня 2016 року про оголошення фізичної особи померлою по справі №522/23151/15-ц. Також Відділ повідомляє, що за результатами проведеної перевірки факту реєстрації смерті з 19 квітня 2016 року по теперішній час по первинним та поновленим актовим записам про реєстрацію смерті гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено, тому внести відповідні зміни до актового запису про смерть не вибачається можливим.» (а.с. 7-8).

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України Про державну реєстрацію актів цивільного стану № 2398-УІ від 01.07.2010 року.

Цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням та припиненням їхньої дії, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану (ч. 4 ст. 6 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану).

Згідно з ч. 1-5 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч.1).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану (ч. 2).

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 3).

Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації (ч. 4).

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії затверджуються Міністерством юстиції України (ч. 5).

Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) затверджені Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (далі Правила № 52/5, редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу II Правил № 52/5, державна реєстрація акту цивільного стану проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Відомості, зазначені в актових записах про народження фізичної особи та її походження, шлюб, смерть, складених виконавчими органами сільських, селищних та міських рад на паперових носіях та в електронній формі, вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян протягом трьох робочих днів з дня надходження актового запису до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу II Правил № 52/5, для державної реєстрації актів цивільного стану, повторної видачі свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану подаються заява, документи чи у випадках, передбачених цими Правилами, у відповідній заяві зазначаються відомості про документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також пред`являється паспорт або паспортний документ заявника.

Якщо підставою для державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду або якщо певне рішення суду є необхідним для державної реєстрації інших актів цивільного стану, державна реєстрація актів цивільного стану за зверненням заявника проводиться виключно на підставі примірника рішення суду в електронній формі, отриманого у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, що здійснюється інформаційно-комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, встановленому Державною судовою адміністрацією України спільно з Міністерством юстиції України.

У разі ухвалення рішення суду до запровадження Єдиного державного реєстру судових рішень примірник рішення суду не пізніше наступного робочого дня з дня подання відповідної заяви запитується органом державної реєстрації актів цивільного стану у відповідного суду, крім випадку, коли на підставі такого рішення суду вже проведено державну реєстрацію актів цивільного стану за зверненням іншого заявника.

У випадках, передбачених цими Правилами, рішення суду, отримане в результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Державним реєстром актів цивільного стану громадян, роздруковується та додається до відповідної заяви.

У разі якщо рішення суду, яке є підставою для проведення державної реєстрації акту цивільного стану, відсутнє в Єдиному державному реєстрі судових рішень або його примірник неможливо отримати у зв`язку з ухваленням на тимчасово окупованій території України, відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовляє у проведенні такої державної реєстрації.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу II Правил № 52/5, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.

Посадова особа органу державної реєстрації актів цивільного стану обов`язково перевіряє в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомості про акти цивільного стану, необхідні для проведення відповідної державної реєстрації. Якщо такі відомості в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні, працівник органу державної реєстрації актів цивільного стану уточнює їх у заявника, у тому числі за допомогою технічних засобів електронних комунікацій.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Глава 4 розділу III Правил № 52/5 детально регламенту питання щодо підстав та порядку проведення державної реєстрації смерті.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу II Правил № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть.

У випадку проведення державної реєстрації смерті на підставі рішення суду, отриманого у спосіб, передбачений абзацом п`ятим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил, примірник рішення суду в електронній формі роздруковується та додається до другого примірника актового запису про смерть.

У відповідності з пунктом 9 глави 5 розділу II Правил № 52/5, державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, чи спадкоємців померлого.

Складений актовий запис про смерть включається до книги поновлених актових записів цивільного стану за поточний рік. У цих випадках датою смерті вважається день набрання рішенням суду законної сили, якщо інше не зазначено в рішенні суду.

Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого за їх зверненням в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, сьомим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

У разі направлення судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення державна реєстрація смерті проводиться в день надходження копії такого рішення без звернення будь-якої особи.

Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених актових записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року.

Згідно з пунктом 15 глави 5 розділу II Правил № 52/5, якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Про особливості проведення такої державної реєстрації смерті проставляється відповідна відмітка у графі «Для відміток» актового запису про смерть.

Предметом спору у зазначеній справі є видача позивачці свідоцтва про смерть її батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц, що набрало законної сили 19.04.2016 року.

Матеріалами справи підтверджується, що 29.11.2024 року позивачка - ОСОБА_1 звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, якою просила видати їй свідоцтво про смерть її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення суду у справі №522/23151/15-ц (а.с. 18).

Судом встановлено, що саме позивачка була заявницею у справі №522/23151/15-ц про оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому мала право на звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримання свідоцтво про його смерть.

Водночас, підставою відмови відповідачем у задоволенні заяви позивачки від 29.11.2024 року, відповідно до змісту листа від 23.12.2024 року вих. № 11942/24.23-63, стало те, що в третьому абзаці резолютивної частини рішення суду у справі №522/23151/15-ц вказано наступне: «Роз`яснити, що рішення суду є підставою для внесення зміни до актового запису у встановленому законом порядку», а оскільки актовий запис про реєстрацію смерті гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено, тому внести відповідні зміни до актового запису про смерть, відповідач вважав не можливим.

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено, відповідно до ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану та пункту 1 глави 5 розділу II Правил № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц за позовом ОСОБА_4 , задоволено заяву ОСОБА_4 про оголошення померлим, зобов`язання внести відомості про смерть фізичної особи. Оголошено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померлим.

Одночасно, у абаці третьому резолютивної частини рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц зазначено: «Роз`яснити, що рішення суду є підставою для внесення зміни до актового запису, у встановленому законом порядку.».

Відповідач розцінив цей абзац рішення суду таким чином, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц є підставою для внесення зміни до актового запису, а не підставою для державної реєстрації смерті.

Суд відхиляє таке трактування відповідача, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц перш за все стосувалось оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 1 ст. 46 ЦК України.

Отже, в силу приписів ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану та пункту 1 глави 5 розділу II Правил № 52/5, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц, що набрало законної сили 19.04.2016 року, є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, відповідач не встановив, передбачених пунктом 5 глави 1 розділу II Правил № 52/5, підстав для відмови у державній реєстрації актів цивільного стану, як то: державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц, що набрало законної сили 19.04.2016 року, за заявою ОСОБА_1 від 29.11.2024 року.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу II Правил № 52/5, на підставі складеного актового запису цивільного стану у повній відповідності до нього органом державної реєстрації актів цивільного стану, яким проведено державну реєстрацію акта цивільного стану, Міністерством юстиції України видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. Свідоцтво підписується керівником органу, що його видав, та засвідчується печаткою такого органу.

З огляду на зазначене, з метою повного та ефективного захисту прав позивача та дотримання гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд вважає необхідним зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц, що набрало законної сили 19.04.2016 року, за заявою ОСОБА_1 від 29.11.2024 року, про що видати ОСОБА_1 свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, суд зауважує, що при розгляді цієї справи судом не встановлюється будь-який факт (оголошення особи померлою), оскільки ці обставини вже визнані рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц, що набрало законної сили 19.04.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також суд зазначає, що у межах спірних правовідносин відділ ДРАЦС є державним органом суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу. При цьому, спір про право на основі відповідних юридичних фактів між учасниками цих правовідносин не виник.

Отже, відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану провести державну реєстрацію акту цивільного стану є власним рішенням відповідного органу, відтак спір про його оскарження належить до адміністративної юрисдикції.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.10.2017 по справі №826/5812/14, що враховується відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивачки у розмірі 1211,20 грн., де 1211,20 грн. - ставка судового збору за звернення до суду із цим позовом.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачкою було подано Квитанцію від 07.01.2025 року про сплату судового збору у розмірі 1233,00 грн., який зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, враховуючи, що позивачкою сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд вважає необхідним повернути суму переплаченого судового збору у розмірі 22,00 грн. (1233,00-1211,00=22,00), відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Середньофонтанська, 30Б, м. Одеса, 65039, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц, що набрало законної сили 19.04.2016 року, за заявою ОСОБА_1 від 29.11.2024 року.

Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року у справі №522/23151/15-ц, що набрало законної сили 19.04.2016 року, за заявою ОСОБА_1 від 29.11.2024 року, про що видати ОСОБА_1 свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Середньофонтанська, 30Б, м. Одеса, 65039, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України суму переплаченого судового збору у розмірі 22,00 грн. (двадцять дві гривні 00 коп.), сплаченого згідно Квитанції № 749Т-60М9-78Т1-ВМ54 від 07.01.2025 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук