Справа № 160/12621/24
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, в якій позивач просить:
-визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, пов`язані з порушенням (зменшенням) виплат щомісячного довічного грошового утримання судді починаючи з 09.12.2020 незаконними та зобов`язати виконати певні дії;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області розрахувати і виплатити судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання за період з 09.12.2022 по період законодавчого змінення нинішнього розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі ч. З, ст. 142 закону №1402-VIII Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68 % складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки №Б.с-423 Територіального управління ДСА України у Дніпропетровській області від 27.02.2020 починаючи з 09.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
На виконання вимог ухвали суду від 20.05.2024 від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позовні вимоги викладено в наступній редакції:
- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що, є наслідком недоплати щомісячного довічного грошового утримання з повторним посиланням на оновлену довідку №922/22 від 02.05.2022 видано державною судовою адміністрацією, а також на інформацію від 06.05.2022, (що свідчить згідно п. 9, ч. 3, ст. 2 КАС України про зловживання суб`єктом владних повноважень процесуальними правами) за період з 09.12.2022 по даний час, тобто по липень місяць (включно 2024 року і в перспективі, з нанесенням значної матеріальної шкоди, на що маю право на відшкодування на підставі обґрунтованого розрахунку сум, що стягується - неправомірною, та вчинити певні дії;
- стягнути з боржника - Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області кошти шляхом розстрочення на шість місяців, починаючи з 09.12.2022 обрахованої суми помісячної поточної виплати щомісячного довічного грошового утримання до закінчення виплати обрахованої суми - ціни позову, з послідуючою виплатою щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68% складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі ч. 4, ст. 142 Закону №1402-VIII Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016, згідно довідки №Б.с.-423 Територіального управління ДСА України Дніпропетровської області від 24.02.2020, а саме: "У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання."
Позовні вимоги обґрунтовані протиправними, на думку позивача, діями відповідача щодо відмови у розрахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання з 09.12.2022 згідно з довідкою №Б.с-423 ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 27.02.2020 з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68% складових суддівської винагороди судді.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 по справі №160/7540/22 ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та нараховано доплату за період з 19.02.2020 по 20.05.2020, з 01.09.2020 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 08.12.2022 в сумі 541461,92 грн. Оскільки в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 по справі № 160/7540/22 зазначено кінцевий термін нарахування ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання - по теперішній час, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконанні рішення суду було здійснено нарахування виплат на дату набрання рішенням суду законної сили - 08.12.2022. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області розрахувати і виплатити, судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання за період з 09.12.2022 по період законодавчого змінення 5 нинішнього розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі ч. 3, ст. 142 закону №1402 - VIII закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68 % складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки №б.с-423 Територіального управління ДСА України у Дніпропетровській області від 27.02.2020, починаючи з 09.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка обгрунтована доводами, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у віці 65 роки вийшов у відставку на підставі постанови Верховної Ради України №2536-VI від 07.04.2005 «Про звільнення суддів» з посади судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області згідно з наказом №42-К від 04.05.2005 року про відрахування зі штату суду.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі №160/3746/21 позов ОСОБА_1 задоволено: визнано дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язані з не перерахуванням щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 року неправомірними; зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці починаючи з 19.02.2020 в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, яка зазначена в довідці № Б-с-423 від 27.02.2020 територіального управління ДСА в Дніпропетровській області, згідно із Законом № 1402 - VIII в редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021 у справі №160/3746/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 в адміністративній справі №160/3746/21 задоволено частково: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 в адміністративній справі №160/3746/21 в частині зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, скасовано та в цій частині прийнято нове судове рішення; у задоволенні позову в цій частині відмовлено; в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 в адміністративній справі №160/3746/21 залишено без змін.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №160/7540/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022, позовну заяву ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язані з відмовою в розрахунку і виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно кількості робочого стажу 29 років за період з 19.02.2020 по теперішній час на підставі ч.3. ст. 142 Закону 1402-VІІІ Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016, незаконними.

Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання за період з 19.02 по 20.05 (включно) 2020 року, з 01.09.2020 року по 31.12 (включно) 2021 року, 01.01.2022 по теперішній час, на підставі ч.3. ст. 142 Закону 1402-VІІІ Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016, з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68 % складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою №Б.с-423 територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 27.02.2020 року, починаючи з 19.02.2020 з урахуванням вже фактично виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 заяву Південного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Одеса), в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області про роз`яснення рішення від 30.08.2022 у справі №160/7540/22 задоволено.

Роз`яснено судове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №160/7540/22, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання за період з 19.02 по 20.05 (включно) 2020 року, з 01.09.2020 року по 31.12 (включно) 2021 року, 01.01.2022 року до дати набрання судового рішення законної сили, а саме: до 08.12.2022, з урахуванням проведених раніше виплат.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 по справі № 160/7540/22 ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та нараховано доплату за період з 19.02.2020 по 20.05.2020, з 01.09.2020 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 08.12.2022 в сумі 541 461,92 грн.

Вказаний розрахунок було здійснено по дату набрання рішенням суду законної сили - 08.12.2022, як вказано в ухвалі про роз`яснення судового рішення.

Позивач вважає, що таких розрахунок та виплата повинні здійснюватись і в подальшому, а не лише до 08.12.2022, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

З метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян, статус суддів визначався Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ в редакції, що діяла на момент виходу позивача у відставку).

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону №2862-ХІІ за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку.

Суддя, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». (ч.4 ст.43 Закону №2862-ХІІ).

Постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2863-ХІІ передбачалося, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, передбаченого статтею 43 Закону України «Про статус суддів», поширюється також на суддів, які до введення цього Закону в дію вийшли на пенсію з посади судді за віком, по інвалідності, за вислугою років, з іншої роботи, на яку вони перейшли з посади судді у зв`язку із закінченням строку повноважень або за власним бажанням, за умови наявності у них стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Суддям, яким не присвоєно кваліфікаційні класи, розмір щомісячного довічного грошового утримання обчислюється з урахуванням посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді в даний час, премії, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці виплачується в суді за останнім місцем роботи або, за їх вибором, у суді за місцем їх проживання. В разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом 2 частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15.12.1992, чинного на час роботи позивач на посаді судді було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", чинної на час роботи позивач на посаді судді, було передбачено, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Рішенням суду у справі №160/7540/22 встановлено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 29 років 29 днів, а тому дані обставини в даному адміністративному процесі доведенню та встановленню не підлягають.

Абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIIІ (далі - Закон №1402- VIIІ) із змінами, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи і посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання) та звільнення відставку.

Суд також виходить з того, що неправомірним є позбавлення судді набутого статусу (статусу особи, яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі), оскільки це не узгоджується з принципом правової визначеності.

Відповідно, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним та незмінним, оскільки пенсійний орган не наділений повноваженнями зменшувати обрахований для прийняття рішення про відставку стаж роботи позивача на посаді судді, виходячи з якого і встановлювалося щомісячне довічне грошове утримання позивача.

Правовідносини стосовно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюються частиною 4 статті 142 Закону №1402-VIII, відповідно до якої перерахунок проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, але з урахуванням частини 3 статті 142 Закону № 1402-VIII, яка не вказує на необхідність зміни обчисленого раніше стажу позивача, але чітко визначає, що щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватися судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, із збільшенням на два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, суд наголошує на тому, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі статті 142 Закону №1402-VIII, не порушує права позивача, оскільки за рахунок збільшення розміру суддівської винагороди станом на 18.02.2020, що враховується при перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, значно збільшується і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який підлягає перерахунку згідно з частиною 3 статті 142 Закону № 1402-VIII та виплаті позивачу виходячи із 68 відсотків винагороди працюючого судді на відповідній посаді (29 років стажу судді, з яких 20 років - 50%; і 9 років по 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, що становить 18%).

Інше застосування положень частини 4 статті 142 Закону № 1402-VIII призведе до нерівності суддів, які вийшли у відставку до 30.09.2016, та суддів, які після проходження кваліфікаційного оцінюванню, відпрацювали на посаді судді щонайменше три роки.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області коштів шляхом розстрочення на шість місяців, починаючи з 09.12.2022 обрахованої суми помісячної поточної виплати щомісячного довічного грошового утримання до закінчення виплати обрахованої суми, то суд доходить висновку, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки стягненню підлягають лише суми, які нараховано, але не виплачено з будь-яких підстав.

Оскільки щомісячне грошове утримання позивача з 09.12.2022 з урахуванням 29 років робочого стажу в розмірі 68 % складових суддівської винагороди згідно з довідкою №Б.с-423 територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 27.02.2020 позивачу на виконання даного рішення суду ще не нараховано, то відсутні підстави для стягненню відповідної суми.

Щодо позовної вимоги про виплату довічного грошового утримання по період законодавчого змінення нинішнього розміру складових суддівської винагороди, то суд зазначає, що такі вимоги заявлені на майбутнє, а тому задоволенню не підлягають.

В даному випадку належним способом захисту буде зобов`язання відповідача розрахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання з 09.12.2022 по 15.05.2024 (дату звернення до суду з даним позовом).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних відшкодувань відповідача в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.241-246, 257 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у розрахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно кількості робочого стажу 29 років за період з 09.12.2022 по 15.05.2024 на підставі ч.3. ст. 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання за період з 09.12.2022 по 15.05.2024 на підставі ч.3. ст. 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів, з урахуванням 29 років робочого стажу, що становить 68 % складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою №Б.с-423 Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 27.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська