Справа № 420/28178/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28178/24

Категорія:111030000 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Час і місце ухвалення: 12:24 год., м. Одеса

Дата складання повного тексту: 04.12.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Молодові В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі за позовом приватного підприємства "Прем`єра Південь" до Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2024 року приватне підприємство (далі ПП) "Прем`єра Південь" звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 02 липня 2021 року:

- №2, яким збільшено суму податкового зобов`язання по податку на прибуток у сумі 999 541 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 249 885,25 грн;

- №2, яким збільшено суму податкового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 1 073 069 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 268 267,25 грн;

- №2, яким зменшення розмір від`ємного значення податку на додану вартість у сумі 6 635 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що Кабінетом Міністрів України на момент прийняття наказу ГУ ДПС у Херсонській області Автономної Республіки Крим та м. Севастополі від 03 березня 2021 року за №200-ЖІ про проведення перевірки платника, а також на час проведення контрольного заходу не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків., що є грубим порушенням вимог п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України. Позивач, зазначивши, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року позов ПП "Прем`єра Південь" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі від 02 липня 2021 року №2, №2, №2.

Стягнуто з ГУ ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі на користь ПП "Прем`єра Південь" судовий збір у розмірі 30 280 грн.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- Постанова Кабінету Міністрів України №89 від 03 лютого 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" (далі Постанова №89) не була скасована у судовому порядку, а отже є чинною, та впливає на правиьність рішення у даній справі;

- звернуто увагу на висновок Верховного Суду про застосування ст. 77 ПК України в подібних правовідносинах, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року по справі №816/228/17;

- на переконання апелянта, додержання вимог Постанови №89 в даному випадку не є порушенням, яке об`єктивно могло вплинути на рішення податкового органу за результатами проведення перевірки, оскільки жодним чином не впливає на визначення сум податкових зобов`язань та взагалі не має жодного негативного впливу на права платника податків;

- у справі, яка розглядається, результат проведеної перевірки відповідає принципам загальності оподаткування, невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства, не мають ознак втручання держави в майнові права, не є надмірним тягарем для платника податків та відповідає легітимній меті. У такому випадку, апелянт вважає, що суд у подальшому при розгляді справи по суті, має проаналізувати і суть податкових правопорушень, встановлених відповідачем;

- жодної норми, яка б закріплювала необхідність конкретизації повноважень Кабінету Міністрів України щодо скорочення дії карантинних обмежень саме в ПК України чинне податкове законодавство не містить. Як наслідок, відповідач не погоджується з позицією Правового Висновку Верховного Суду щодо того, що "зміна приписів ПК України здійснюється лише на підставі законів про внесення змін до цього Кодексу. Зміна строків дії мораторію може відбутися шляхом прямого внесення змін до ПК України".

У відзиві ПП "Прем`єра Південь" на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

У період з 22 березня 2021 року по 02 квітня 2021 року ГУ ДПС у Херсонський області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено документальну планову виїзну перевірку ПП "Прем`єра Південь", на підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області від 03 січня 2021 року №200-ЖІ, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2020 року, за результатами якої складено акт від 16 квітня 2021 року №1238/21-22-07-01/34785446 (а.с.32-93 т.1).

Згідно висновку акту перевірки від 16 квітня 2021 року №1238/21-22-07-01/34785446 під час перевірки встановлено порушення:

- порушення п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1. ст. 134 ПК України, ст.ст. 4, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі Закон №996-XIV), п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 №290 (далі Положення №290), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 999 541 грн., у тому числі: за 2018 рік у сумі 999 541 грн;

- порушення п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає до бюджету на загальну суму у сумі 1 073 069 гри., у тому числі за: червень 2018 року на суму 198 972 грн; жовтень 2018 року на суму 291 935 грн; грудень 2018 року на суму 273 240 грн; листопад 2019 року на суму 197 745 грн; квітень 2020 року на суму 77 453 грн; травень 2020 року на суму 31 983 грн; листопад 2020 року на суму 1 741 грн; завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (ряд. 19, 21 Декларації) за грудень 2020 року на 6 635 грн.;

- пп.163.1.1 п.163.1 ст. 163. пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1 п.168.1 ст. 168 ПК України (із змінами та доповненнями) в результаті чого, занижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 3 248,87 грн, у зв`язку із не визначенням об`єкта оподаткування.

- пп.163.1.1 п.163.1 ст. 163, пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1 п.168.1 ст. 168, пп.1.2., 1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX "Перехідних положень" ПК України, в результаті чого занижено військовий збір в сумі 270,75 грн., у зв`язку із не визначенням об`єкта оподаткування;

- пп."б" п.176.2 ст. 176 ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 у податкових розрахунках, в результаті чого, за 3 квартал 2017 року та 1-3 квартали 2018 року, не відображено відомості про нарахований та виплачений дохід ОСОБА_1 , як додаткове благо, за 1-2 квартал 2018 року та 2.4 квартали 2019 року. Дохід, стриманий платником податку як додаткове благо, відображається у податковому розрахунку 33 ф. №1ДФ під ознакою доходу "126";

- п.46.1 ст. 46, п.48.1 ст. 48, пп.49.18.2 п.49.18 ст. 49 та п.103.9 ст. 103 ПК України, в результаті чого, ПП "Прем`єра Південь" не подано до контролюючого органу додаток ПН Таблиця 1 "Розрахунок (звіт) податкових зобов`язань - нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" за звітні податкові періоди: перший квартал 2020 року, перше півріччя 2020 року, три квартали 2020 року, рік 2020 по нерезиденту "Производственное унитарное предприятие "Нефтебитумний завод", Республіка Білорусь, до рядка 23 : Податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2020 року № від 24 квітня 2020 року), за перше півріччя 2020 року (вх.№ від 27 липня 2020 року), за три квартали 2020 року (вх.№ від 23 жовтня 2020 року), за рік 2020 (вх..№ від 04 лютого 2021 року).

За результатами перевірки ГУ ДПС у Херсонський області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення рішення від 02 липня 2021 року:

- №2, яким збільшено суму податкового зобов`язання по податку на прибуток у сумі 999 541 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 249 885,25 грн (а.с.100 т.1);

- №2, яким збільшено суму податкового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 1 073 069, 00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 268 267,25 грн (а.с.136-137 т.1);

- №2, яким зменшення розмір від`ємного значення податку на додану вартість у сумі 6 635 грн (а.с.102-103).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган, незважаючи на прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" від 03 лютого 2021 року №89, не був наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної планової перевірки з дотриманням вимог п.77.4 ст. 77 ПК України.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, встановлений у п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України мораторій на проведення планових виїзних перевірок імперативно забороняв контролюючому органу її проводити, суд першої інстанції прийшов до висновку про незаконність перевірки, за наслідками якої оформлено акт від 16 квітня 2021 року №1238/21-22-07-01/34785446.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, п.15.1 ст. 15, пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16, пп.78.1.8 п.78.1 ст. 78, п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Пунктом 15.1 ст. 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року №533-IX, яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено п.п.52-1 52-5.

Зокрема, п.52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених пп.78.1.8 п.78.1 ст. 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 цього Кодексу.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX внесено зміни, зокрема, до п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України і абз.1 п.52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених пп.78.1.8 п.78.1 ст. 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених пп.пп.80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 п.80.2 ст. 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим десятим.

29 травня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 13 травня 2020 року №591-IX, яким внесені зміни, зокрема до п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінено цифрами та словами "2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.

Водночас, 04 жовтня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 17 вересня 2020 року №909-ІХ (далі Закон №909-ІХ), п.4 розділу ІІ "Прикінцевих положень" якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На виконання вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 03 лютого 2021 року №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" (далі Постанова №89), якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема, тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог п.77.4 ст. 77 Кодексу.

Таким чином, виникла суперечність між нормами ПК України та Постановою №89 в частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Надаючи правову оцінку такій суперечності колегія суддів виходить з такого.

Відповідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 113 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України та підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених у ст.ст. 85, 87 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно з приписами ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України, зокрема, забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; забезпечує рівні умови розвитку всіх форм власності; здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону; розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; організовує і забезпечує здійснення зовнішньоекономічної діяльності України, митної справи; спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади.

Відповідно ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Аналогічні положення стосовно основних завдань Кабінету Міністрів України також містить у собі ч.1 ст. 2 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", де зазначено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики, політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров`я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування; організація і забезпечення провадження зовнішньоекономічної діяльності, митної справи; спрямування та координація роботи міністерств, інших органів виконавчої влади, здійснення контролю за їх діяльністю.

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27 лютого 2014 року №794-VII (далі Закон №794-VII) Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці, зокрема: забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку; забезпечує проведення державної фінансової та податкової політики, сприяє стабільності грошової одиниці України; розробляє та схвалює Бюджетну декларацію, розробляє проекти законів про Державний бюджет України та про внесення змін до Державного бюджету України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; приймає рішення про використання коштів резервного фонду Державного бюджету України; організовує та забезпечує здійснення митної справи.

Відповідно ч.1 ст. 49 Закону №794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти постанови і розпорядження.

Разом з тим, відповідно ст. 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України.

Саме до повноважень Верховної Ради України, згідно з п.п.3 та 4 ч.1 ст. 85 Конституції України, належить прийняття законів, затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього, контроль за виконанням Державного бюджету України, прийняття рішення щодо звіту про його виконання.

Виключно законами України встановлюється, зокрема, Державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори.

Колегія суддів звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово роз`яснював, що:

- "право приймати закони, вносити до них зміни у разі, коли воно не здійснюється безпосередньо народом (ст.ст. 5, 38, 69, 72 Конституції України), належить виключно Верховній Раді України (п.3 ч.1 ст. 85 Конституції України) і не може передаватись іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст. 8 Конституції України)" (Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2000 року №15-рп/2000);

- "права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Конституцією України не передбачено" (Рішення Конституційного Суду України від 09 жовтня 2008 року №22-рп/2008).

Делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади порушує вимоги Основного Закону України, згідно з яким органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст. 6), а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст. 19); прийняття законів належить до повноважень парламенту Верховної Ради України як єдиного законодавчого органу в Україні (Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 2009 року №15-рп/2009).

Спірні у цій справі правовідносини охоплюються сферою дії ПК України, який відповідно до приписів п.1.1 ст. 1 цього Кодексу регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкові відносини є окремим і самостійним різновидом відносин, урегульованих, окрім Конституції України, спеціальними актами законодавства за вичерпним і остаточним переліком, не належать ані до господарських відносин, ані до адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

При цьому, за змістом ст. 2 ПК України зміна його положень може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Отже, зміна положень ПК України здійснюється виключно законами про внесення змін до цього Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України (постанова об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №0940/2301/18).

Відповідно п.3.1 ст. 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон; чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що Постанова №89 прийнята не на підставі та не на виконання ПК України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим не може вважатися складовою податкового законодавства, а тому не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

Висновки колегії суддів у даній справі відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 27 квітня 2022 року по справі №140/1846/21, від 24 травня 2023 року по справі №420/10433/22, від 27 липня 2023 року по справі №380/12782/22, від 27 вересня 2023 року по справа №280/958/22, від 11 жовтня 2023 року по справі справа №520/1832/22, від 12 жовтня 2023 року по справі №520/4900/22, від 26 жовтня 2023 року по справі №440/7328/22, від 09 листопада 2023 року по справі №160/13134/22.

З урахуванням наведеного вище нормативно-правового обґрунтування, а також враховуючи єдність та послідовність практики Верховного Суду з даного питання, колегія суддів дійшла висновку про те, що проведення податковим органом перевірки на підставі Постанови №89, всупереч чинному і нескасованому мораторію на проведення перевірок, є неправомірним.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання щодо впливу таких процедурних порушень на правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення відповідної податкової перевірки, неодноразово вирішувалось Верховним Судом. Так, у постановах від 28 грудня 2022 року у справах №420/22374/21, №540/5445/21, №160/14248/21, від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а, від 12 жовтня 2022 року у справі №160/24072/21, від 01 вересня 2022 року у справі №640/16093/21 Верховний Суд констатував, що проведення перевірки на підставі Постанови №89 (в умовах чинності п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України) є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Під час ухвалення постанов від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а, від 12 жовтня 2022 року у справі №160/24072/21 Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.

З огляду на викладене, встановлення обставин щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 02 липня 2021 року №2, №2, №2, є достатнім для висновку про їх протиправність без надання правової оцінки суті виявленим порушенням.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року у справі №520/2098/19 підтримала усталену позицію Верховного Суду про те, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі №913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі №160/1088/19).

Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі №537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у ч.4 ст. 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд зупинив дію судових рішень у справі №640/18314/21 ухвалою від 23 грудня 2022 року предметом спору у якій є законність Постанови №89, яка є нормативно-правовим актом.

Водночас, предметом спору у даній справі є податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки, проведеної у вересні-жовтні 2021 року на підставі Постанови №89. Ключовим у цій справі було правове питання наявності колізії між чинними на момент перевірки нормами п.52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України і Постанови №89, і у випадку наявності такої обрання шляхів її подолання.

Суд першої інстанцій дійшов висновку, що застосуванню підлягають норми ПК України, який є актом вищої юридичної сили, а тому проведення перевірки було незаконним.

Враховуючи норми діючого законодавства, колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, а тому питання щодо законності Постанови №89, яка є нормативно-правовим актом, яке переглядає Верховний Суд у справі №640/18314/21, не впливає на розгляд даної справи.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ПП "Прем`єра Південь".

При цьому, колегія суддів вважає непоґрунтованим посилання податкового органу на постанову Верховного Суду від 19 грудня 2023 року у справі №540/4247/21, якою залишено в силі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2019 року про відмову в задоволені позову ПП "Прем`єра Південь" щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 02 липня 2021 року №2, №2, №2, оскільки у вказаній справі спор у справі №540/4247/21 та даній справі №420/28178/24 дійсно виник між тими самими сторонами, про той самий предмет, разом з тим з різних підстав.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонський області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.