Справа № 300/550/25
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" березня 2025 р. справа № 300/550/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кажук Василь Богданович, до Міністерства освіти і науки, Державного підприємства "Інфоресурс" про визнання дії протиправними, зобов`язання внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, -
ОСОБА_1 (надалі також по тексту - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кажук Василь Богданович (надалі також по тексту - представник позивача, адвокат Кажук В.Б.), звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (надалі по тексту також - відповідач 1, Міністерство, МОН), Державного підприємства "Інфоресурс" (надалі по тексту також - відповідач 2, ДП "Інфоресурс"), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей в Єдину державну електронну базу з питань освіти в черговості здобуття освіти ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти Державне підприємство "Інфоресурс" внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме в розділі "На підставі даних, що містять в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" вказати "Не порушує".
Підставою звернення позивача із вказаним позовом є відмова Міністерства освіти і науки України внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти (надалі по тексту також ЄДЕБО), за яких у довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 у колонці "На підставі даних, що містяться у Єдиній державні електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" відображалось значення "Так, не порушує".
Позовні вимоги мотивовано тим, що 16.09.2024 ОСОБА_1 сформовано довідку №338262 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти (надалі по тексту також Довідка ЄДЕБО), в якій у графі "На підставі даних, що містять в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" вказано "Ні, порушує". У зв`язку із вказаним позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про порушення послідовності здобуття освіти та внесення змін до ЄДЕБО, втім, у відповідь на означене звернення МОН повідомило останнього про те, що згідно з інформацією, яка міститься в ЄДЕБО, ОСОБА_1 здобуває освіти в не послідовному порядку, оскільки три рази зараховувався на навчання до вищих навчальних закладів для здобуття освітнього рівня бакалавра.
ОСОБА_1 з 01.029.2015 зарахований на навчання до Львівського національного університету Івана Франка для здобуття освіти рівня бакалавра, однак відрахований з навчання 31.08.2016 без здобуття освітнього рівня бакалавр. Позивач з 11.08.2017 вдруге вступив на навчання для здобуття освітнього рівня бакалавра до Національного університету "Львівська політехніка" та 28.09.2018 за невиконання вимог навчального плану відрахований з навчання не здобувши освітнього рівня бакалавр. ОСОБА_1 з 15.08.2023 втретє зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Івано-Франківського національного університету нафти і газу, де продовжує навчатись до тепер.
Як стверджує позивач, відповідачем допущено порушення чинного законодавства в розрізі внесення неправомірних відомостей, а саме інформації про порушення ОСОБА_1 послідовності здобуття освіти. Зазначив, що позивач, як здобувач вищої освіти має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" за умови послідовного отримання освіти.
За доводами ОСОБА_1 , для встановлення послідовності здобуття освіти беруться до уваги факти раніше здобутого рівня освіти, що підтверджується документом державного зразка, дипломом чи свідоцтвом та теперішній рівень здобуття освіти, що є вищим за раніше здобутий. Станом на момент звернення із заявою про внесення змін, у позивача наявна (здобута) повна загальна середня освіта та останній продовжує здобувати рівень освіти бакалавр, а такий процес є послідовним у розумінні частини 2 статті 10 Закону України "Про освіту". Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України). Одночасно судом витребувано додаткові документи, необхідні для розгляду справи (а.с.23).
Відповідач 2 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Так, ДП "Інфоресурс" скерувало через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему відзив із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд 14.02.2025" на позовну заяву, реєстрацію якого, разом із долученими документами проведено судом 17.02.2025 за вх.№3922/25 (а.с.28-57). Відповідач 2 не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на таке.
Як зазначив представник ДП "Інфоресурс", власником ЄДЕБО є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року за №630, головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності, є Міністерство освіти і науки України.
Внесення до ЄДЕБО та підтримання в ЄДЕБО в повному, актуальному та достовірному стані інформації про здобувачів освіти, які навчаються у закладах освіти, не відноситься до компетенції відповідачів. Вчинення зазначених дій відноситься до компетенції суб`єктів освітньої діяльності. Відповідачі не відносяться до суб`єктів освітньої діяльності, не провадять освітню діяльність. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Також відповідач 2 через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему скерував до суду пояснення із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд 14.02.2025", які, разом із долученими документами, зареєстровані в суді 17.02.2025 за вх.№3924/25 (а.с.58-62).
У коментованих поясненнях ДП "Інфоресурс" зазначило, що відповідно до відомостей, які містяться в Реєстрі документів про освіту ЄДЕБО, на ім`я ОСОБА_1 , видано наступні документи про освіту: свідоцтво про базову загальну середню освіту НОМЕР_1 видане Долинською спеціалізованою школою I-III ступенів №6 Долинської районної ради Івано-Франківської області, дата видачі документа - 12.06.2013; атестат про повну загальну середню освіту НОМЕР_2 виданий Долинською спеціалізованою школою I-III ступенів №6 Долинської районної ради Івано-Франківської області, дата видачі документа - 30.05.2015.
В ЄДЕБО міститься інформація щодо навчання позивача у закладах освіти України, а саме з 01.09.2015 по 31.08.2016 останній здійснював навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка за освітнім ступенем (рівнем) бакалавр на основі повної загальної середньої освіти (джерело фінансування контракт; форма навчання денна; спеціальність - 6.030401 правознавство). Відрахований за академічну неуспішність згідно наказу від 30.09.2016 за №2534. ОСОБА_1 з 01.09.2017 по 28.09.2018 здійснював навчання у Національному університеті "Львівська політехніка" за освітнім ступенем (рівнем) бакалавр на основі повної загальної середньої освіти (джерело фінансування контракт; форма навчання заочна; спеціальність - 081 право). Відрахований за невиконання вимог навчального плану згідно наказу від 28.09.2018 за №3909-4-10. Позивач 15.08.2023 зарахований до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на навчання за освітнім ступенем (рівнем) бакалавр на основі повної загальної середньої освіти (джерело фінансування контракт; форма навчання денна; спеціальність - 274 автомобільний транспорт).
Відповідач 1 також скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. МОН через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему скерувало на адресу суду відзив із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 28.02.2025" на позовну заяву, який, разом із долученими документами зареєстрований в суді 03.03.2025 за вх.№5126/25 (а.с.63-86). У коментованому відзиві Міністерство заперечило проти доводів ОСОБА_1 , викладених у адміністративному позові, вказало на їх безпідставність та необґрунтованість, зважаючи на наступне.
Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, здобувач освіти ОСОБА_1 01.09.2015 зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Львівського національного університету імені Івана Франка, відрахований 31.08.2016, а з 01.09.2017 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Національного університету "Львівська політехніка", відрахований 28.09.2018. Позивач 15.08.2023 втретє зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу. Таким чином, ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку, а в довідці, сформованій відповідно до вимог законодавства на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено "Ні, порушує", що відповідає дійсності.
Як стверджує МОН, за результатами будь-якого долучення особи до освітнього процесу у формі навчальних занять, самостійної роботи чи практичної підготовки в будь-якому обсязі, у такої особи формуються знання, уміння, навички компетентності на відповідному рівні вищої освіти. Як наслідок, особа яка долучалася до таких заходів, має здобуту освіту на відповідному рівні вищої освіти. Для здобуття освіти, на рівні вищому ніж раніше здобутий та збереження послідовності здобуття освіти визначеною частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", відрахована із закладу вищої особи особа має саме продовжити навчання на основі раніше здобутої сукупності знань, умінь, навичок, інших компетентностей на відповідному рівні вищої освіти (поновитися на навчання у визначений законодавством спосіб), а не повторно вступити для здобуття того самого ступеня вищої освіти.
Повторне зарахування на тому самому рівні національної рамки кваліфікації означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні освіти. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти у відповідному поле буде зазначено "Ні, порушує".
За доводами відповідача 1 функції щодо внесення згадуваних вище відомостей щодо здобувачів освіти покладено на суб`єктів освітньої діяльності та їх територіальні відокремлені структурні підрозділи. Натомість, на Міністерство освіти і науки України покладено організаційні та контролюючі функції ведення ЄДЕБО, а на державне підприємство "Інфоресурс" - технічні функції, а тому відповідачі у спірних правовідносинах не виконували та не можуть виконувати жодних владних управлінських функцій відносно позивача. Просило відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивач скерував на адресу суду відповідь від 05.03.2025 на відзив, реєстрацію якої проведено в суді 10.03.2025 за вх.№5814/25. У поданій відповіді ОСОБА_1 заперечив проти доводів МОН України, викладених у відзиві на позовну заяву, вказує на їх необґрунтованість та безпідставність, з огляду на таке.
Як стверджує ОСОБА_1 , доводи відповідача в частині того, що особа, яка відрахувалась з навчального закладу має поновитися на навчання саме в цей навчальний заклад, або бути переведеною в інший навчальний заклад є прямим порушенням права особи на освіту. Позивач вказує на те, що оскільки останній раніше двічі вступав на юридичний факультет і провчився там менше року, не отримав диплома бакалавру, то ОСОБА_1 вважається таким, що не пройшов та не виконав відповідну освітню програму за цим рівнем, а відтак повторне зарахування не означає повторного формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти. Станом на дату звернення до суду у позивача немає здобутого першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, а лише наявна повна загальна середня освіта. Таким чином здобуття освіти відбувається в послідовному порядку. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши зміст позовної заяви, відзивів на позов, письмових пояснень, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , свідченням чого є наявні в матеріалах справи копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 від 29.10.2014 та Витяг з реєстру територіальної громади №2025/000716133 від 17.01.2025 (а.с.5-8, 10).
Як слідує з відомостей Довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №338262 від 16.09.2024 в розділі "Інформація про документи про освіту" ОСОБА_1 отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_1 від 12.06.2013, видане Долинською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №6 Долинської районної ради Івано-Франківської області та атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_4 від 30.05.2015, виданий Долинською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №6 Долинської районної ради Івано-Франківської області (а.с.14).
Львівський національний університет імені Івана Франка видав Архівну довідку №1164-А від 30.12.2024, згідно якої ОСОБА_1 дійсно був зарахований з 01 вересня 2015 року студентом 1 курсу юридичного факультету денної форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" за спеціальністю "Правознавство" за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб на підставі Наказу ректора №1883 від 17.08.2015.
ОСОБА_1 , студента 1 курсу, денної форми навчання юридичного факультету, напряму підготовки "Правознавство" освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр", який навчався за рахунок коштів фізичних осіб, відраховано з Університету з 31 серпня 2016 року за академічну неуспішність згідно Наказу ректора №2534 від 30.09.2016 (а.с.20).
Згідно довідки Національного університету "Львівська політехніка" від 31.12.2024 за №69-48-176, ОСОБА_1 відповідно до наказу №3266-4-03 від 11.08.2017 зарахований з 01.09.2017 студентом першого курсу заочної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю "Право" Інститут права та психології Національного університету "Львівська політехніка".
Відповідно до наказу №3909-4-10 від 28.09.2018 ОСОБА_1 відрахований з Національного університету "Львівська політехніка" за невиконання вимог навчального плану (а.с.15).
Довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №338262 від 16.09.2024 засвідчується, що ОСОБА_1 01.09.2023 зарахований до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на денну форму навчання освітнього рівня бакалавр спеціальності 274 "Автомобільний транспорт" (а.с.14).
На ім`я позивача 16.09.2024 сформовано Довідку №338262 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти (надалі по тексту також Довідка), у рядку якої "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту"", зазначено "Ні, порушує" (а.с.14).
Позивач 08.11.2024 звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою, в якій просив внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" вказати "Так, не порушує" (а.с.80).
Відповідач 1, розглянувши звернення позивача, листом від 18.11.2024 за №3/8977-24 повідомив останнього про те, що ОСОБА_1 здобуває освіту в непослідовному порядку, а саме тому в довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, у відповідному полі зазначено "Ні, порушує". Зазначено, що питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності (а.с.11-13, 82-83).
Вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей в Єдину державну електронну базу з питань освіти в черговості здобуття освіти ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній звернувся з цим позовом до суду, з метою захисту свого порушеного права на відображення в ЄДЕБО відомостей про послідовність отримання освіти.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких аргументів, мотивів та норм права.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частин 1-3 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
Частиною 1 статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно з статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює та визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року за №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (надалі по тексту також - Закон №3543-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 23 Закону №3543-XII передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року за №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі по тексту також - Порядок №560).
Додатком 5 до Порядку №560 затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону №3543-XII.
Вказаним переліком передбачено, що документами, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.
Додатком 9 до Порядку №560 затверджено форму довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту".
Документом, що підтверджує право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.
Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, слід вказати на те, що на ім`я ОСОБА_1 16.09.2024 сформовано Довідку №338262 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти (надалі по тексту також Довідка), у рядку якої "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту"", зазначено "Ні, порушує" (а.с.14).
Спірними у цій справі є правовідносини щодо дотримання позивачем послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" у контексті реалізації права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з підстав передбачених пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ.
Законом, який регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти є Закон України "Про освіту" від 05.09.2017 за № 2145-VIIІ (надалі по тексту також - Закон №2145-VIIІ).
Як безпосередньо зазначено в преамбулі Закону № 2145-VIIІ освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави.
Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору.
Пунктом 23 частини 1 статті 1 Закону №2145-VIII визначено, що рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.
Приписами частини 2 статті 17 Закону №2145-VIII встановлено, що рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.
Згідно з частиною 2 статті 10 Закону №2145-VIIІ рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
За приписами статті 40 №2145-VIIІ після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту. Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності. Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 2145-VIIІ вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти. Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.
Тобто, зазначені норми чітко передбачають умову здобуття рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону №2145-VIIІ. Обов`язковою характеристикою є завершеність етапу освіти.
Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях встановлює Закон України від 01.07.2014 за №1556-VII "Про вищу освіту" (надалі по тексту також - Закон №1556-VII).
Згідно з частинами 1, 2, 4, 5 статті 5 Закону №1556-VII підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.
Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.
Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.
Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва.
Бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.
Магістр - це освітній ступінь, що здобувається на другому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти (науковою установою) у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньої програми. Ступінь магістра здобувається за освітньо-професійною або за освітньо-науковою програмою. Обсяг освітньо-професійної програми підготовки магістра становить 90-120 кредитів ЄКТС, обсяг освітньо-наукової програми - 120 кредитів ЄКТС. Освітньо-наукова програма магістра обов`язково включає дослідницьку (наукову) компоненту обсягом не менше 30 відсотків.
Відповідно до положень частини 1, 2 статті 6 Закону №1556-VII атестація - це встановлення відповідності результатів навчання (наукової або творчої роботи) здобувачів вищої освіти вимогам освітньої програми та/або вимогам програми єдиного державного кваліфікаційного іспиту.
Атестація осіб, які здобувають ступінь молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра, здійснюється екзаменаційною комісією, до складу якої можуть включатися представники роботодавців та їх об`єднань, відповідно до положення про екзаменаційну комісію, затвердженого вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи). Заклад вищої освіти на підставі рішення екзаменаційної комісії присуджує особі, яка успішно виконала освітню програму на певному рівні вищої освіти, відповідний ступінь вищої освіти та присвоює відповідну кваліфікацію.
Атестація осіб на першому (бакалаврському) та/або другому (магістерському) рівнях вищої освіти може включати єдиний державний кваліфікаційний іспит, що проводиться за спеціальностями та в порядку, визначеними Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 7 Закону №1556-VII документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва.
Невід`ємною частиною диплома молодшого бакалавра, бакалавра, магістра, доктора філософії/доктора мистецтва є додаток до диплома європейського зразка, що містить структуровану інформацію про завершене навчання. У додатку до диплома наводиться інформація про результати навчання особи, освітні компоненти, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України (частина 5 статті 7 Закону №1556-VII).
За змістом частини 10 статті 7 Закону №1556-VII інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
З системного аналізу коментованого вище правового регулювання слід дійти висновку, що фізична особа вважається такою, яка здобула певний рівень освіти та набула знань і навичок, які відповідають такому рівню у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-кваліфікаційною програмою, виконання відповідної освітньої програми та проходження атестації. Здобуття рівня освіти має підтверджуватись відповідним документом про вищу освіту.
Водночас необхідно звернути увагу на те, що відповідачами не заперечується обставина попереднього навчання позивача, вступу ним до закладу вищої освіти (за освітнім рівнем "бакалавр") та подальшого відрахування останнього без завершення освіти, ні факту поточного здобуття ОСОБА_1 вищої освіти (за освітнім рівнем "бакалавр"). Вказане не є спірним у цій адміністративній справі.
Львівський національний університет імені Івана Франка видав Архівну довідку №1164-А від 30.12.2024, згідно якої ОСОБА_1 дійсно був зарахований з 01 вересня 2015 року студентом 1 курсу юридичного факультету денної форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" за спеціальністю "Правознавство" за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб на підставі Наказу ректора №1883 від 17.08.2015.
ОСОБА_1 , студента 1 курсу, денної форми навчання юридичного факультету, напряму підготовки "Правознавство" освітньо-кваліфікаційного рівня "бакалавр", який навчався за рахунок коштів фізичних осіб, відраховано з Університету з 31 серпня 2016 року за академічну неуспішність згідно Наказу ректора №2534 від 30.09.2016 (а.с.20).
Згідно довідки Національного університету "Львівська політехніка" від 31.12.2024 за №69-48-176, ОСОБА_1 відповідно до наказу №3266-4-03 від 11.08.2017 зарахований з 01.09.2017 студентом першого курсу заочної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю "Право" Інститут права та психології Національного університету "Львівська політехніка".
Відповідно до наказу №3909-4-10 від 28.09.2018 ОСОБА_1 відрахований з Національного університету "Львівська політехніка" за невиконання вимог навчального плану (а.с.15).
Довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №338262 від 16.09.2024 засвідчується, що ОСОБА_1 01.09.2023 зарахований до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на денну форму навчання освітнього рівня бакалавр спеціальності 274 "Автомобільний транспорт" (а.с.14).
Коментовані обставини не свідчать про здобуття позивачем відповідного рівня освіти, а саме у зв`язку із незавершеністю процесу здобуття освіти.
Відтак, оскільки ОСОБА_1 не завершив навчання за освітньо-професійним рівнем бакалавр, його повторне зарахування на навчання за цим же освітньо-кваліфікаційним рівнем не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону №2145-VIIІ.
На факт незавершеності здобуття позивачем вищої освіти за першим рівнем бакалавр, вказують також відомості з ЄДЕБО, зокрема Довідка від 16.09.2024 за №338262 містить інформацію про наступні документи про освіту ОСОБА_1 , а саме:
- свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_1 від 12.06.2013, видане Долинською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №6 Долинської районної ради Івано-Франківської області;
- атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_4 від 30.05.2015, виданий Долинською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №6 Долинської районної ради Івано-Франківської області (а.с.14).
Таким чином, враховуючи обставину не завершення ОСОБА_1 навчання за першим освітнім рівнем вищої освіти бакалавра, денної форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" за спеціальністю "Правознавство" у Львівському національному університеті імені Івана Франка та заочної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю "Право" в Інституті права та психології Національного університету "Львівська політехніка", слід дійти висновку, що вступ для здобуття вищої освіти за таким самим рівнем вищої освіти за спеціальністю 274 "Автомобільний транспорт" в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу, за наявності раніше здобутої базової та повної загальної середньої освіти, які є нижчими за рівнем, від того, що позивач здобуває, не може вважатися порушенням послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону №2145-VIIІ.
Разом з тим, повторне зарахування позивача не означатиме, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні вищої освіти, оскільки як уже зазначалося судом, факт здобуття знань і навичок за відповідним освітньо-кваліфікаційним рівнем вищої освіти має підтверджуватися відповідним документом про вищу освіту, наявність якого не підтверджується матеріалами справи.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII, яким передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону №2145-VIIІ, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Водночас, необхідно звернути увагу також на те, що диспозиція пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII, прямо визначає факт завершеності процесу здобуття освіти, зокрема, коментована норма містить в собі словосполучення "здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень".
За приписами статті 40 №2145-VIIІ після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту. Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності. Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Таким чином, законодавство про освіту прямо визначає, що здобуття рівня освіти підтверджується отриманням відповідного документа. Термін "здобутий" в контексті вказаного спрямований саме на означення ступеня завершеного і офіційно підтвердженого рівня освіти.
Міністерство освіти і науки України надіслало керівникам закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, Міністерству оборони України та Державному підприємству "Інфоресурс" листа № 1/9758-24 від 03.06.2024, яким роз`яснило особливості правильного формування довідки про здобувача освіти на основі даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ЄДЕБО). Вищевказаним листом керівників закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, Міністерство оборони України та Державне підприємство "Інфоресурс" поінформовано, що з метою реалізації пункту 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року за №560, здійснено доопрацювання програмного забезпечення Єдиної державної електронної бази з питань освіти (надалі по тексту також - ЄДЕБО) для забезпечення закладам освіти можливості формування в ЄДЕБО довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку (а.с.51, 76-79).
У вказаному листі, зокрема, зазначено, що не вважається порушенням послідовності наступне здобуття освіти: 1) здобувача освіти було поновлено на навчання або переведено з іншого закладу освіти (в історії поточного навчання перший статус Поновлено, Поновлено (з іншого ЗО), Переведено (з іншого ЗО)), а попереднє навчання (запис про яке у статусі Відраховано із ЗО) було за таким же рівнем, що й поточне навчання (аналогічно, якщо поточне навчання - за ОПС фахового молодшого бакалавра, а попереднє - за ОКР молодшого спеціаліста, або поточне навчання - за ОС бакалавра (на основі ПЗСО), а попереднє - за ОС магістра (на основі ПЗСО)). При цьому, в записах про попереднє навчання рік початку навчання не менше року початку поточного навчання. Як виключення, рік початку навчання не порівнюється, якщо особу було відраховано до дати початку навчання або з причиною За невиконання вимог навчального плану та графіка навчального процесу (після зарахування не приступили до занять протягом 10 днів).
Доводи відповідачів про те, що алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, визначений листом МОН України від 03.06.2024 за №1/9758-24 "Про особливості формування в ЄДЕБО довідки про здобувача освіти", є належним джерелом правового обґрунтування, є безпідставними, оскільки листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.
Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №826/2426/16.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Слід зазначити, що закони приймаються Верховною Радою України, а міністерства мають лише впроваджувати відповідні процедури, які повинні відповідати цим законам.
Отже, зазначення у Довідці від 16.09.2024 за №338262 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, що поточне здобуття освіти позивачем порушує послідовність, визначену частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", є протиправним.
Стосовно доводів відповідачів про те, що уповноваженим суб`єктом на внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО є суб`єкти освітньої діяльності, слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 8 Закону №1556-VII, засади функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти визначаються законодавством.
Інформація про здобувачів освіти та працівників закладів вищої освіти, що міститься у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, надається безоплатно центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, для використання у статистичних цілях.
Статтею 74 Закону № 2145-VIII встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (надалі по тексту також - Електронна база, ЄДЕБО).
Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (надалі по тексту також - публічні електронні реєстри у сфері освіти).
Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною 5 статті 74 Закону України "Про освіту" держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.
Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратор Електронної бази: здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази; відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі; забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази; проводить навчання для роботи з Електронною базою; здійснює інші заходи, передбачені законом.
Згідно з пунктом 5 розділу І Положення №620, власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.
Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Положення № 620 інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.
Відповідно до пункту 1 розділу ІV Положення №620, розпорядник ЄДЕБО:
1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО;
2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством;
3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством;
4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо:
- ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності;
- результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності;
- акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст", а також освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти);
- іншу інформацію, визначену законодавством;
5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису;
6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО;
7) визначає: перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам; вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.
Отже, за змістом вказаних вище норм законодавства, Міністерство освіти і науки України, як володілець інформації, що міститься в ЄДЕБО та розпорядник ЄДЕБО, є відповідальною особою за організаційне забезпечення ЄДЕБО та встановлення вимог апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО, а також за внесення до ЄДЕБО інформації, визначеної законом.
При цьому, є безпідставними посилання відповідачів про те, що вся інформація вноситься навчальними закладами, оскільки у спірному випадку ОСОБА_1 не заперечується правильність внесення інформації щодо здобуття освіти позивачем, а ставиться під сумнів правомірність здійснення заповнення інформації у довідці, стосовно того, порушує чи не порушує на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", яка здійснюється в ЄДЕБО автоматично згідно з алгоритмом, визначеним Міністерством освіти і науки України, який описано у листі від 03.06.2024 за №1/9758-24. У той час, як вищий навчальний заклад не уповноважений на внесення змін в ЄДЕБО в частині послідовності здобуття освіти.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).
Так, обираючи спосіб відновлення свого порушеного права, ОСОБА_1 просить, зокрема:
- зобов`язати Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти Державне підприємство "Інфоресурс" внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме в розділі "На підставі даних, що містять в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" вказати "Не порушує".
В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. А відтак, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність.
Як встановлено судом вище по тексту судового рішення, що саме Міністерство освіти і науки України наділене відповідними повноваженнями щодо внесення змін до ЄДЕБО, а не Державне підприємство "Інфоресурс", як помилково зазначив ОСОБА_1 у адміністративному позові.
Разом з тим, суд зазначає, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, зважаючи на встановлення у справі не виконання відповідачем 1 при розгляді заяви позивача власних повноважень в належному і повному обсязі, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде зобов`язання Міністерства освіти і науки України вжити заходів щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомостей про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", ОСОБА_1 у зв`язку з його навчанням на денній формі здобуття освіти, за освітнім рівнем "бакалавр", спеціальності 274 "Автомобільний транспорт" в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу.
Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Міністерства освіти і науки України, яким вчинено протиправну бездіяльність щодо не вжиття заходів по виправленню відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти стосовно ОСОБА_1 , то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень, що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України, яка полягає у не вжитті заходів по виправленню відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 за №2145-VIII, ОСОБА_1 , у зв`язку з навчанням на денній формі здобуття освіти, за освітнім рівнем "бакалавр", спеціальності 274 "Автомобільний транспорт" в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу.
Зобов`язати Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомостей про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 за №145-VIII, ОСОБА_1 , у зв`язку з навчанням на денній формі здобуття освіти, за освітнім рівнем "бакалавр", спеціальності 274 "Автомобільний транспорт" в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), АДРЕСА_2 ;

представник позивача Кажук Василь Богданович (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1091247 від 23.01.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ №000996), вул. Грушевського, 11, м. Долина, Івано-Франківська область, 77503;

відповідач 1 Міністерство освіти і науки України (ідентифікаційний код юридичної особи, ), проспект Берестейський, 10, м. Київ, 01135;

відповідач 2 Державне підприємство "Інфоресурс" (ідентифікаційний код юридичної особи, ), вул. О. Довженка, буд. 3, м. Київ, 03057.

Суддя Чуприна О.В.