Справа № 260/1362/25
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2025 року м. Ужгород№ 260/1362/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши у письмову провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області (вул. Івана Коршинського, 12а, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88017, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шандора Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88004, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить: визнати протиправним та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. від 24.02.2025 ВП № 77059748 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 260/3008/24 Виноградівським відділом ГУ ДМС у Закарпатській області 17.07.2024 було оформлено паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року серії НОМЕР_1 (що був 20.07.2024 отриманий ОСОБА_1 ) відповідно до вимог «Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», що затверджений наказом МВС України від 06.06.2019 р. №456. Зважаючи на вище наведене, вважає, що Виноградівський відділ ГУ ДМС у Закарпатській області належним чином виконав рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 р. у справі №260/3008/24 - паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року серії НОМЕР_1 від 17.07.2024 р. оформлено Виноградівським відділом ГУ ДМС у Закарпатській області відповідно до Порядку, а для внесення відмітки у паспорті про зареєстроване місце проживання не було жодних підстав. Крім того звертає увагу суду на те, що на момент виконання рішення суду (17.07.2024), так і на момент звернення уповноваженого представника ОСОБА_1 до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у ОСОБА_1 було відсутнє місце реєстрації проживання, адже останній зареєстрував своє місце проживання вже після отримання паспорта громадянина України 01.08.2024.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

14.03.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що рішення суду не виконано в повному обсязі, а саме: не внесено відмітку про реєстрацію постійного місця проживання до паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до повноважень ДМС визначених Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992 № 2503-ХП. Внесення відмітки про місце проживання є складовою належного оформлення паспорта у формі книжечки, що передбачено Положенням про ДМС України та Положенням про паспорт. У зв`язку з тим, що рішення суду боржником не виконано, державним виконавцем відділу ПВР, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн від 24.02.2025 ВП № 77059748, зазначено вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено боржника про кримінальну відповідальність, копію постанови направлено боржнику для виконання. Виходячи з викладеного, вважає, що постанова про накладення штрафу ВП № 77059748 прийнята державним виконавцем відділу примусового виконання рішень в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а відтак позовна заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі №260/3008/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року, задоволено позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії: 1) визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в оформленні та видачі неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; 2) зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

20.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського відділу ГУ ДМС у Закарпатській області із заявою про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 у справі № № 260/3008/24.

17.07.2024 на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі №260/3008/24 Виноградівським відділом ГУ ДМС у Закарпатській області оформлено паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , який 20.07.2024 отриманий ОСОБА_1 .

13 листопада 2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №260/3008/24 про зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Виноградівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

На підставі вказаного виконавчого листа 04.02.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Білинцем В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 77059748.

06.02.2025 листом №2101.4.1-1038/2101.3-25 Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області повідомило державного виконавця, що 17.07.2024 Виноградівським відділом ГУ ДМС у Закарпатській області оформлено паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року серії НОМЕР_1 , який 20.07.2024 отриманий ОСОБА_1 .

Згідно вимоги від 12.02.2025 №77059748/5 державний виконавець вимагав від Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області належним чином виконати рішення суду, а саме: внести відмітку про реєстрацію постійного місця проживання до паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26.09.1992 №2503-ХІІ.

Листом від 14.02.2025 № 2101.4.1-1327/2101.3-25 Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області повідомило державного виконавця, що для внесення відмітки у паспорті про зареєстроване місце проживання не було жодних підстав.

24.02.2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Білинцем В.О. прийнято постанову ВП №77059748 про накладення штрафу на Головне управління Державної міграційної служби в Закарпатській області в розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст.3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.3 ст.63 Закону №1404-VІІІ, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до ст.75 Закону №1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Водночас поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена в Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.

Суд встановив, що підставою для прийняття спірної постанови про накладення штрафу (5100,00 грн) є встановлення державним виконавцем станом на 24.02.2025 факту невиконання виконавчого документу №260/3008/24 від 13.11.2024 без поважних причин.

Згідно з постановою про накладення штрафу ВП №77059748 від 24.02.2025, боржника (Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області) було зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з виконавчого листа №260/3008/24 від 13.11.2024 позивача було зобов`язано оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Судом встановлено, що 17 липня 2024 року, тобто ще до відкриття виконавчого провадження, позивачем оформлено на ім`я ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки серії НОМЕР_1 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі №260/3008/24. Вказаний паспорт виданий ОСОБА_1 20.07.2024.

Водночас, відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302» наказом МВС України від 06.06.2019 р. №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України(далі - Порядок).

Згідно пункту 1 Порядку цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302», Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року № 719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Відповідно до положень Порядку, а саме: підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ «Заповнення паспорта» до сторінок від одинадцятої до шістнадцятої вносяться: відомості про зареєстроване місце проживання, зняте з реєстрації місце проживання відповідно до поданих документів. У разі обміну паспорта відомості про реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання переносяться із паспорта, що підлягає обміну. У разі оформлення паспорта замість втраченого/ викраденого відомості про місце проживання вносяться відповідно до інформації, отриманої за результатами перевірки обліків територіального органу ДМС або виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради (далі - орган реєстрації).

Суд вказує на те, що з огляду на оформлення особі паспорта громадянина України у формі книжечки на підставі судового рішення, суд погоджується з позивачем про застосування положень Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, з аналізу положень якого вбачається, що при заповненні паспорта громадянина України у формі книжечки вносяться саме відомості про зареєстроване місце проживання відповідно до поданих документів.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015 №888-VIII, Закон України «Про місцеве самоврядування» доповнено статтею 37-1, згідно якої органам місцевого самоврядування делеговано повноваження щодо формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі Порядок №265), який визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Згідно пункту 3 Порядку №265 декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Згідно пунктів 27-29 реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) за адресою житла незалежно від форми власності. У разі коли особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник). Реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється в день отримання органом реєстрації документів.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади Виноградівською територіальною громадою 01.08.2024 зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, на момент звернення ОСОБА_1 до позивача із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі №260/3008/24, а також на момент оформлення та видачі такого паспорту, у ОСОБА_1 було відсутнє місце реєстрації проживання, а отже у позивача були відсутні підстави для внесення таких даних у паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 17 липня 2024 року. Вказане підтверджується власноручно заповненою заявою ОСОБА_1 про видачу йому паспорта громадянина України у формі книжечки саме на виконання вищевказаного рішення, та отримання такого під підпис (а.с. 14).

Суд погоджується з доводами позивача про те, що у межах адміністративної справи №260/3008/24 не вирішувалося питання щодо внесення відмітки про реєстрацію місця проживання до паспорта громадянина України ОСОБА_1 , адже правовідносини між стягувачем та боржником, що стосуються проставлення у паспорті відмітки про реєстрацію місця проживання виникли пізніше, а саме: після реєстрації місця проживання ОСОБА_1 01.08.2024.

Крім того, судом встановлено, що 03.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС у Закарпатській області із заявою про внесення відмітки про реєстрацію постійного місця проживання до паспорта громадянина України у формі книжечки. Відповідно до вказаної заяви, ОСОБА_1 просив виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 260/3008/24 в частині належного оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, а саме: внести відмітку про реєстрацію постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 01.08.2024 року до паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки відповідно до повноважень ДМС, визначених Положенням про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

20.12.2024 ГУ ДМС у Закарпатській області надано відповідь ОСОБА_1 , згідно якої останнього повідомлено про те, що під час подання документів для оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року документ про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 не було подано.

На переконання суду, такі дії позивача не свідчать про неналежне виконання рішення суду у справі №260/3008/24, адже позивачем вже було оформлено та видано паспорт громадянина України у формі книжечки на підставі судового рішення №260/3008/24 згідно поданих заявником документів, а внесення відмітки про реєстрацію місця проживання після видачі паспорта особі, не входить до повноважень органу Міграційної служби України.

Таким чином, суд встановлено, що ГУ ДМС в Закарпатській області добровільно та в повному обсязі 17.07.2024 року, тобто до відкриття виконавчого провадження, виконало рішення суду по справі №260/3008/24.

Відтак, з урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд висновує, що спірна постанова відповідача про накладення штрафу не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийнята не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження», та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушує права та законні інтереси позивача.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010р. у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010р. по справі Гірвісаарі проти Фінляндії - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в п.4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. №15- рп/2004, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі Пономарьов проти України (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008року), право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі Сокуренко і Стригун проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. від 24.02.2025 ВП № 77059748 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області (вул. Івана Коршинського, 12а, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88017, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шандора Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88004, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинця В.О. від 24.02.2025 ВП № 77059748 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СуддяМ.М. Луцович