Справа № 400/3881/24
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа №400/3881/24

адміністративне провадження №К/990/12168/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Білак М.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 400/3881/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець підприємця ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби з безпеки на транспорті від 12 березня 2021 року №139 «Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензії повністю на підставі Акта».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

В касаційній скарзі наявне клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому відповідачем зазначено, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано через підсистему «Електронний суд» 18 лютого 2025 року.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його поновлення, оскільки скаргу подано протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

За змістом частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

На підставі частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі відповідач з посиланням на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає про відсутність судової практики щодо застосування пункту 10 частини дванадцятої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а саме відсутні висновки у частині того, якою є форма та зміст письмової вимоги, яку орган ліцензування направляє ліцензіату під час здійснення перевірки.

Обґрунтування скаржника щодо наявності підстави для касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, є мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження в цій справі.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328- 330, 334, 335, 338 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

1. Поновити строк Державній службі України з безпеки на транспорті на касаційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 400/3881/24.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 400/3881/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу.

3. Витребувати справу № 400/3881/24 із Миколаївського окружного адміністративного суду.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді М. В. Білак

Н. М. Мартинюк