Справа № 640/18846/22
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Аліменка В.О.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Центральної поліклініки МВС України та Державної установи "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (Центральна медична (військово-лікарська) комісія) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації, третя особа - Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації, у якому просив суд:

- визнати протиправні дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації щодо відмови ОСОБА_1 у безоплатному медичному обслуговуванні у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації надавати безоплатне медичне обслуговування та лікування у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України (довічно) позивачу, а саме в Центральній поліклініці МВС України та Центральному госпіталі МВС України на підставі Закону України «Про бюро економічної безпеки» від 28.01.2021 №1150-ІХ та Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 № 203/98-ВР.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправні дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації щодо відмови ОСОБА_1 у безоплатному медичному обслуговуванні у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації надати безоплатне медичне обслуговування у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1, а саме в Центральній поліклініці МВС України та Центральному госпіталі МВС України на підставі Закону №1150-ІХ та Закону № 203/98-ВР;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2024 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.09.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2024. При цьому, суд касаційної інстанції вказав на те, що не бере до уваги загальні посилання скаржника на висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 06.10.2022 у справі № 600/2258/21, від 16.08.2023 у справі № 640/23268/21, від 05.12.2023 у справі № 240/21521/22, від 21.12.2023 у справі № 460/2112/21, оскільки такі висновки є нерелевантними до правовідносин у цій справі, адже були сформовані за інших обставин у справах та містять інший суб`єктний склад учасників правовідносин.

Надалі, до Шостого апеляційного адміністративного суду від Центральної поліклініки МВС України та Державної установи "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (Центральна медична (військово-лікарська) комісія) надійшли апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення впливає на права/інтереси/обов`язки апелянтів, з урахуванням прийняття МВС України на виконання рішення у даній справі наказу № 631 від 13.09.2024, яким апелянтів зобов`язано забезпечити надання безоплатного медичного обслуговування позивачу. Апелянти наголошують на тому, що їх безпідставно не було залучено до участі у справі в якості третьої особи, що за п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Також, апелянти наголошують на тому, що є помилковими висновки суду першої інстанції про те, що колишні працівники податкової міліції прирівнюються до колишніш працівників поліції, а не БЕБ та мають право на обслуговування в закладах охорони здоров`я без укладення додаткових договорів. Судом першої інстанції залишено поза увагою пропуст строку звернення до суду з позовом. Особливу увагу апелянти звертають увагу і на тому, що суд не надав належної оцінки правонаступництва органів податкової міліції та наявності в колишніх працівників права на медичне обслуговування в закладах МВС України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2025 поновлено Центральній поліклініці МВС України та Державній установі "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (Центральна медична (військово-лікарська) комісія) строк на звернення до суду з апеляційною скаргою в даній справі, відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.03.2025.

Ухвалено здійснювати розгляд справи з урахуванням особливостей, визначених ст. 323 КАС України (порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи).

У судовому засіданні представники апелянтів вимоги апеляційних скарго підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник МВС України також підтримав апеляґційні скарги.

Позивач та його представник у судовому засіданні зеперечували проти задоволення апеляційних скарг.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідмоленим про дату та час апеляційного розгляду.

Протокольними ухвалами суду, відмовлено у задоволенні клопотань МВС України про зупинення виконання рішення суду першої інстанції та передачу справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників учасників справи та апелянтів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Центральної поліклініки МВС України та Державної установи "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (Центральна медична (військово-лікарська) комісія) не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Перш за все, слід наголосити на тому, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2024 вже було здійснено апеляційний перегляд рішенню Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року.

Згідно норм ст. 323 КАС України (порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи), якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає її за правилами цієї глави.

У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

За результатами розгляду апеляційної скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд приймає постанову відповідно до статті 315 цього Кодексу.

При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Тож, з урахуванням наведеного, колегією суддів не здійснюється апеляційний перегляд та не надається оцінка доводам апелянтів щодо наявності у позивача права на безоплатне медичне забезпечення в закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України; недотримання позивачем строку на звернення до суду з даним позовом; питання правонаступництва Державної фіскальної служби України та відношення колишніх працівників податкової міліції до структури МВС України, позаяк, вказані доводи та обґрунтування вже були оцінені апеляційним судом, з огляду на що, висновок суду про те, що колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача відсутні правові підстави для відмови позивачу у наданні йому безоплатного медичного обслуговування, як ветерану податкової міліції, не підлягає переоцінці, з огляду на приписи ст. 323 КАС України.

Натомість, підлягає наданню оцінці доводи апеляційних скарг щодо незалучення судом першої та апеляційної інстанцій Центральної поліклініки МВС України та Державної установи "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (Центральна медична (військово-лікарська) комісія) до участі у справі в якості третьої особи, оскільки рішення у справі впливає на їх права, інтереси та обов`язки.

За змістом ч. 2 ст. 49 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Відповідно до ст. 50 КАС України, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява. У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 306 КАС України, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач, під час розгляду спору клопотання про залучення апелянтів в якості третіх осіб не заявляв, МВС України, також не заявляло суду клопотання про залучення до участі у справі апелянтів в якості третіх осіб.

Слід звернути увагу на те, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 було зобов`язано саме Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту охорони здоров`я та реабілітації надати безоплатне медичне обслуговування у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 , а саме в Центральній поліклініці МВС України та Центральному госпіталі МВС України на підставі Закону №1150-ІХ та Закону № 203/98-ВР. Тобто, з наведеного слідує, що суд не приймав рішення та не зобов`язував вчинити дії Центральну поліклініку МВС України та Державну установу "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (Центральна медична (військово-лікарська) комісія), водночас, боржником по виконанню рішення суду визначено МВС України (відповідача по справі).

При цьому, приписами КАС України чітко визначено ознаки осіб, які не брали участь у справі, але мають право на апеляційне оскарження рішення у такій справі, а саме якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, проте, у даному випадку, зобов`язання судом покладене на Міністерство внутрішніх справ України, а не на ДУ «ГМКЦ МВС України»/Центральну поліклініку МВС України.

Наказом МВС України від 13.09.2024 № 631 за підписом міністра І.Клименка, відповідно до ст. ст. 14, 370 КАС України та з метою виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі № 640/18846/22, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2024, наказано начальникові Центральної поліклініки МВС України Т.Гладуш, начальникові ДУ «Головний медичний клінічний центр МВС України» І.Яворському забезпечити: 1) надання безоплатного медичного обслуговування ОСОБА_1 відповідно до Закону № 1150-ІХ та Закону № 203/98-ВР за рахунок видатків, передбачених на утримання Центральної поліклініки МВС України та ДУ «Головний медичний клінічний центр МВС України» відповідно; 2) ведення окремого обліку медичних послуг, безоплатно наданих ОСОБА_1 , та витрат, пов`язаних з їх наданням.

За змістом ч. 1 ст. 13 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 293 КАС України, передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст наведених норм свідчить, що законодавцем забезпечено право особи на апеляційне оскарження рішення суду, у разі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

При цьому, слід враховувати, що не залучена до участі у справі особа, повинна довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію, як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок, як елементів змісту матеріально-правових відносин, в площині яких виник спір. Такий зв`язок повинен бути безпосереднім, а не ймовірним та опосередкований іншими правовідносинами.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи (тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник) або міститься судження про права та/чи обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

З наведеного слідує, що наказ МВС України від 13.09.2024 № 631 прийнятий вже після ухвалення рішення у справі (на його виконання), між сторонами виникли нові правовідносини, тому, посилання на нього, як на підставу для висновку про те, що рішення суду в даній справі впливає на права/інтереси/обов`язки апелянтів, є безпідставним, що і мало бути з`ясованим під час розгляду апеляційних скарг по суті, адже забезпечення права на апеляційний перегляд справи, є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України. Саме вказаний вище наказ поклав на апелянтів обов`язок надавати медичні послуги позивачу, а не оскаржуване ним судове рішення.

Наведеним спростовуються твердження апелянтів в частині порушення судом норм процесуального права, що, виразилось у незалученні до участі у справі, а відтак, підстави для застосування п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України, відсутні.

За висновками колегії суддів, апеляційні скарги, є необґрунтованими, оскільки не містять належних посилань на обставини та на докази таких обставин, якими б доводились порушення оскаржуваним рішенням прав/інтересів/обов`язків осіб, що подали апеляційні скарги в даній справі, чи норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права зі сторони суду першої інстанції, і яким би вже не була раніше надана оцінка судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги є необґрунтованими, а тому, підлягають залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, з урахуванням особливостей розгляду, визначених ст. 323 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 323, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Центральної поліклініки МВС України та Державної установи "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (Центральна медична (військово-лікарська) комісія) - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.О. Аліменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 31.03.2025.