Справа № 420/36865/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/36865/23

Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.,

повний текст судового рішення

складено 14.10.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (далі відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного центру Південного регіону щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2001 року №159.

- зобов`язати Військово-медичного центру Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2001 року №159.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідачем виплачено індексацію грошових доходів на виконання рішення суду без нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати, що позивач вважає протиправним.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 року позов задоволено наступним чином.

Визнано протиправною бездіяльність Військово-медичного центру Південного регіону щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 28.02.2018 року по 25.11.2023 року, у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Військово-медичний центр Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 28.02.2018 року по 25.11.2023 року, у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 13.11.2002 року по 25.03.2022 року проходила військову службу у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону, що підтверджується витягом з послужного списку старшини в/ч за контрактом ОСОБА_1 1980 р.н. № НОМЕР_1 (а.с.6)

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 року по справі №420/15716/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, та зобов`язано Військово-медичний клінічний центр Південного регіону нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року які місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базового» місяця) та здійснили виплату відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум.

25.11.2023 року на виконання даного судового рішення відповідачем була здійснена виплата індексації грошового забезпечення в сумі 84588,95 грн., що підтверджується зарахуванням на особовий рахунок. (а.с.14)

22.12.2023 року позивачка звернулася до відповідача із заявою здійснити добровільно виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення позивача відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 та надати повний розрахунок здійсненої 25.11.2023 року виплати індексації грошового забезпечення позивача на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/15716/22 від 11.01.2023 року. (а.с.15-17)

Оскільки відповідачем не надана відповідь на заяву від 22.12.2023 року та невиплачена компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу сум грошового забезпечення, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Варто зауважити, що в даному випадку вірним є застосування приписів КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28.01.2021 року (справа №240/11214/19), від 24.12.2020 року (справа №340/401/20), від 05.08.2020 року (справа №826/20350/16), від 15.07.2020 року (справа №824/144/16-а), від 31.10.2019 року (справа №340/4192/18), від 26.06.2019 року у справі №826/15235/16, від 18.11.2022 року у справі №1.380.2019.005781.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року, положення якого фактично відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації (далі - Порядок №159).

За приписами статей 1, 2 Закону №2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Пунктом 3 Порядку №159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: сума індексації грошових доходів громадян.

Зміст наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі сум індексації грошових доходів громадян. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі сум індексації грошових доходів громадян, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом спору у справі, що розглядається, є нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.

Так, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 року у справі №420/15716/22 відповідачем 25.11.2023 року була здійснена виплата індексації грошового забезпечення в сумі 84588,95 грн., що сторонами не заперечується.

Тобто, за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, відповідач лише 25.11.2023 року, тобто з порушенням строків виплати грошового забезпечення більше ніж на один місяць, виплатив позивачу належне грошове забезпечення у сумі 84588,95 грн..

Викладене є підставою для отримання позивачем компенсації втрати частин доходу.

Відповідно приписів ст.7 Закону №2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Отже, законодавець передбачив можливість прийняття рішення по стягненню суми компенсації окремо від стягнення суми основного боргу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частин доходу у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі №200/15033/21 від 06.03.2024 року.

Разом з тим, за обставинами справи, недоплачені суми індексації за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року відповідач виплатив позивачу на виконання судового рішення лише 25.11.2023 року.

Отже, період, за який відповідач має нарахувати та виплатити компенсаційні виплати є весь період затримки, починаючи з 01.12.2015 року по 25.11.2023 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в цій частині, зазначивши період, за який має бути нарахована та виплачена компенсація втрати частини доходів з 28.02.2018 року по 25.11.2023 року.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме за період з 01.12.2015 року по 25.11.2023 року у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, виплаченої 25.11.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 року по справі №420/15716/22.

Додатково колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.04.2024 року у справі №560/8194/20 вирішив питання неоднакового застосування норм статті 7 Закону №2050-ІІІ та відступив від висновків, викладених Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.06.2021 року у справі №240/186/20, від 17.11.2021 року у справі №460/4188/20, від 27.07.2022 року у справі №460/783/20, від 11.05.2023 року у справі №460/786/20.

У цій постанові Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду справі, серед іншого, сформулював висновки, відповідно до яких нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати, проводиться у чітко визначений Законом №2050-ІІІ строк - у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, отримання відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію у відповідь на заяву особи про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку, та відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

Судова палата також виснувала, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акту індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

За висновком ВС, зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону №2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом №2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача щодо передчасності звернення до суду з даним позовом є необґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи помилковість висновків суду першої інстанції в частині визначення періоду, за який має бути нарахована та виплачена компенсація втрати частини доходів, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Південного регіону задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року змінити, виклавши абзац другий та третій резолютивної частини у наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльності Військово-медичного центру Південного регіону щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 25.11.2023 року, у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військово-медичного центру Південного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 25.11.2023 року, у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька