Справа № 600/3747/24-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/3747/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач), з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо обмеження ОСОБА_1 максимального розміру пенсії розміром 23610,00 гривень - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо обмеження ОСОБА_1 збільшення розміру пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381 від 28.12.2011 з обмеженням розміру індексації;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо обмеження ОСОБА_1 розміром 1500,00 грн нарахованої за 2023-2024 роки індексацій пенсії, установлених постановами Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 №168 та "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 №185;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 32513,24 грн підвищеному із застосуванням коефіцієнта збільшення, установленого постановами Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 №168 та "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 №185, без обмеження її максимальним розміром.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач при перерахунку пенсії позивача протиправно обмежив розмір пенсії позивача її максимальним розміром, чим порушив його право на отримання пенсії в належному розмірі. Крім того, позивач наголошував на протиправності дій відповідача щодо обмеження нарахованої індексації за 2022-2023 роки максимальним розміром, що складає 1500,00 грн. Також звертав увагу, що відповідачем протиправно збільшено розмір пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381 від 28.12.2011 із обмеженням розміру індексації.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, серед іншого, зазначив, що в діях органу пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу згідно вимог законодавства, що діяли на час вчинення відповідних дій. Розмір пенсії, який отримує позивач станом на час розгляду даної судової справи, не дає підстав для його перерахунку та виплати згідно позовних вимог.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.08.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивачу призначено пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

01.03.2024 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, при цьому основний розмір пенсії обмежено її максимальним розміром, оскільки нарахована сума становила 29134,45 грн, а фактично до виплати 23610,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок проведеної індексації пенсії позивача за 2023-2024 роки її фактичний розмір зменшився на 2343,89 грн (обмеження індексації ОРП з 01.03.2023) та на 359,14 грн (обмеження індексації ОРП з 01.03.2024).

Крім того, згідно матеріалів справи відповідачем збільшено пенсію позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381 від 28.12.2011 у розмірі 25% на суму 5628,01 грн.

Позивач звертався до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплату його пенсії без будь-яких обмежень.

Відповідач листом відмовив позивачу у проведенні перерахунку та виплати його пенсії без обмеження максимальним розміром.

Не погоджуючись із діями пенсійного органу щодо виплати пенсії із урахуванням її максимального розміру, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить такі висновки по суті пору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі Закон №2262-ХІІ), відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Щодо позовних вимог в частині виплати пенсії без її обмеження максимальним розміром.

Згідно з положеннями статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Пунктом 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 20 грудня 2016 року.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06 грудня 2016 року з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 16 жовтня 2018 року (справа №522/16882/17).

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VIII від 06 грудня 2016 року зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 серпня 2018 (справа №127/4267/17), від 06 листопада 2018 року (справа №522/3093/17), від 31 січня 2019 року (справа №638/6363/17), від 12 березня 2019 року (справа №522/3049/17), які підлягають врахуванню судом у відповідності до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

До того ж, згідно рішення Другого сенату Конституційного суду України від 12.10.2022 року №7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Тобто, аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII також втратили чинність у зв`язку з прийняттям рішення Другим сенатом Конституційного суду України від 12.10.2022 року №7-р(II)/2022.

Отже, обмеження максимального розміру пенсії визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Поряд з цим, варто зазначити що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У названих рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення №5-рп/2002).

Таким чином, у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України зазначених вище рішень обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, є протиправним.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, обмеживши розмір пенсії позивача максимальним розміром десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, діяв не на підставі Конституції та Законів України.

Тому, з метою ефективного захисту порушених прав, суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження її максимального розміру та здійснити виплату пенсії із врахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині виплати нарахованої індексації за 2023-2024 без її обмеження максимальним розміром у сумі 1500,00 грн.

Відповідно до ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - №2262-ХІІ) у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Водночас, суд зазначає, що приписами ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Кабінетом Міністрів України 24 лютого 2023 року прийнято постанову №168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 встановлено, що з 01 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. №124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною", індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст.968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

При цьому, у п. 10 Постанови №168 Урядом установлено, що:

- у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

- розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Кабінетом Міністрів України 23 лютого 2024 року прийнято постанову №185 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" (далі - Постанова №185).

Пунктом 1 Постанови №185 встановлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Пунктом 2 Постанови №185 установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього підпункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (Офіційний вісник України, 2021 р., № 57, ст. 3525).

При цьому, у п. 3 Постанови №185 Урядом установлено, що:

- у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

- розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

З наведеного слідує, що Постановами Кабінету Міністрів України №168 та №185, які визначають порядок індексації пенсійних виплат у 2023 та 2024 роках встановлена гранична сума 1500 грн, яку не має перевищувати сума індексації.

Отже, перерахунок пенсії проводиться із застосуванням відповідного коефіцієнта, однак розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 гривень.

Як встановлено судом, з 01 березня 2023 року та 01 березня 2024 року позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктами 1 Постанови №168 та Постанови №185, а саме на 1500 грн.

Тобто, індексація пенсії позивача проведена відповідачем у межах чинного законодавства за умови, що підвищення не може перевищувати 1500 грн.

Отже, оскільки розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 гривень, тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023 та з 01.03.2024 без обмеження сумою 1500 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що обмеживши суму нарахованої у 2023 та 2024 роках індексації пенсії, пенсійний орган діяв у межах покладених на нього повноважень та відповідно до вимог чинного нормативно-правового акту, який передбачав проведення такої індексації.

При цьому, суд зазначає, що норма законодавства про те, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 гривень, не є дискримінаційною відносно позивача, оскільки стосується й інших категорій пенсіонерів.

За таких обставин, вимоги щодо нарахування та виплати індексації (підвищення) до пенсії з 01.03.2023 та з 01.03.2024 без її обмеження граничним розміром 1500 грн, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25.06.2024 по справі №420/25467/23, від 07 червня 2024 року по справі № 420/25804/23 та від 13 червня 2024 року по справі № 120/14637/23.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо обмеження збільшення розміру пенсії позивачу згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381 від 28.12.2011 з обмеженням розміру індексації.

Як зазначалось судом вище, відповідачем збільшено пенсію позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381 від 28.12.2011 у розмірі 25% на суму 5628,01 грн.

Під час збільшення розміру пенсії на 25% пенсійний орган обраховував таке збільшення з суми 22512,04 грн, в той час коли основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 25215,07 грн.

Такі дії відповідач мотивує тим, що внаслідок проведеної індексації пенсії позивача за 2023-2024 роки її фактичний розмір зменшився на 2343,89 грн (обмеження індексації ОРП з 01.03.2023) та на 359,14 грн (обмеження індексації ОРП з 01.03.2024), а тому обрахунок збільшення розміру пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381 від 28.12.2011 проводився із врахуванням обмеження індексації.

У зв`язку із цим, суд зазначає наступне.

Кабінет Міністрів України у постанові № 1381 від 28.12.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (чинній на час перерахунку пенсії у 2022, 2023 роках) установив, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статей 13 і 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.

Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та інших доплат до пенсії.

Таким чином, за приписами Постанови № 1381, основний розмір пенсії з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.

У даній справі спірним питанням є визначення порядку врахування між собою таких складових пенсії позивача як збільшення розміру пенсії на 25%, передбаченого Постановою № 1381, та індексації пенсії у 2023, 2024 роках, передбачених Постановами КМУ № 168 та №185.

З положень пункту 1 Постанови № 1381 висновується, що 25 відсотків збільшення пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни вираховуються з двох складових: основного розміру пенсії та індексації пенсії на визначений щороку Урядом коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Тобто збільшення пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни на 25 відсотків вираховується з величини, яка включає основний розмір пенсії та індексацію.

Як встановлено судом вище, відповідач, проводячи збільшення розміру пенсії позивача на 25 відсотків згідно Постанови №1381, обрахував таке збільшення із суми 22512,04 грн, в той час коли основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 25215,07 грн. Тобто, фактично відповідач зменшив основний розмір пенсії позивача від середнього заробітку внаслідок проведеної індексації і в подальшому із цієї суми нарахував збільшення пенсії на 25 відсотків.

Суд вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки пунктом 10 Постанови КМУ №168 та пунктом 3 Постанови КМУ №185 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, не може перевищувати 1500 гривень.

Тобто, максимальна сума індексації за 2023-2024 роки не може перевищувати 1500,00 грн, а тому пенсійний орган був зобов`язаний нарахувати позивачу індексацію за 2023 рік у сумі 1500,00 грн та за 2024 рік у сумі 1500,00 грн.

Проте, незважаючи на викладене, замість збільшення розміру пенсії внаслідок проведеної індексації за 2023-2024 роки у розмірах по 1500,00 грн, пенсійний орган вирішив зменшити основний розмір пенсії на суму індексації, що фактично перевищувала її максимальний розмір, в той час коли положення Постанов КМУ №168 та №185 взагалі не передбачають зменшення основного розміру пенсії за результатами проведеної індексації, в тому числі на суму, що перевищує 1500,00 грн.

Таким чином, внаслідок зазначених вище протиправних дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії внаслідок проведених індексацій на суму 2343,89 грн (обмеження індексації ОРП з 01.03.2023) та на суму 359,14 грн (обмеження індексації ОРП з 01.03.2024), пенсійний орган провів нарахування збільшення пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381 від 28.12.2011 у розмірі 25% із безпідставно зменшеної суми пенсії 22512,04 грн.

При цьому, суд зауважує, що згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381 від 28.12.2011 збільшення розміру пенсії позивача на 25 відсотків необхідно розраховувати із суми 28215,07 грн (25215,07 грн (основний розмір пенсії від заробітку) + 1500,00 грн (максимальний розмір індексації за 2023 рік) + 1500,00 грн (максимальний розмір індексації за 2024 рік)).

Отже, відповідач неправильно здійснив розрахунок збільшення пенсії позивача, оскільки 25 відсотків збільшення пенсії позивача розрахував із безпідставно зменшеного основного розміру пенсії.

Подібного висновку у схожих правовідносинах дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 11.03.2025 по справі № 560/7022/24.

Відтак, суд зобов`язує пенсійний орган провести позивачу нарахування і виплату пенсії з 01 березня 2024 року із урахуванням підвищення до пенсії відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28 грудня 2011 року №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії з урахуванням сум індексацій пенсії за 2023 та 2024 роки, що складає 28215,07 грн, враховуючи раніше виплачені суми.

Решта доводів учасників справи, в тому числі, викладених у відзиві, не спростовують викладених вище висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача не свідчать про законність вчинених ним дій.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.03.2024 із урахуванням підвищення до пенсії, як інваліду війни ІІ групи, відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28 грудня 2011 року №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії (25215,07 грн) з урахуванням сум індексацій пенсії за 2023 рік (1500,00 грн) та 2024 рік (1500,00 грн).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 , як інваліду війни ІІ групи, нарахування і виплату пенсії з 01.03.2024 із урахуванням підвищення до пенсії відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28 грудня 2011 року №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії (25215,07 грн) з урахуванням сум індексацій пенсії за 2023 рік (1500,00 грн) та 2024 рік (1500,00 грн), враховуючи раніше виплачені суми.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 її максимальним розміром з 01.03.2024.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без її обмеження максимальним розміром та із врахуванням раніше виплачених сум.

6. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш