Справа № 520/3655/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 р. №520/3655/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 3 від 03.01.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 від 03.06.2000 по 25.08.2000 року та навчання - у Харківському кооперативному професійно - технічному училищі облспоживспілки з терміном навчання один рік згідно свідоцтва № 233, виданого 05 липня 1980.

3. Зобов`язати відповідачів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2025 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №3 від 03.01.2025, яким не зараховано періодів роботи згідно записів трудової згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 від 03.06.2000 по 25.08.2000 року та навчання - у Харківському кооперативному професійно - технічному училищі облспоживспілки з терміном навчання один рік згідно свідоцтва № 233, виданого 05 липня 1980, є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 року по справі відкрито спрощене провадження.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що 02.01.2025 року ОСОБА_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" № 1058-VI.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та прийнято рішення № 3 від 03.01.2025, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Підставою для відмови в призначенні пенсії в вказаному рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди з 03.06.2000 по 25.08.2000 роки, оскільки в даті наказу при прийнятті виправлення, дані в OK5 відсутні. Навчання свідоцтво № 233 від 05.07.1989, оскільки прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу згідно свідоцтва про шлюб « ОСОБА_3 ».

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV).За змістом пункту 1 ч.1 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спірні правовідносини регулював Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Положеннями ч. 1 ст. 56 вказаного Закону було передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Зазначені норми права вказують на те, що першочергово страховий стаж встановлюється на основі трудової книжки і лише в разі її відсутності або відсутності записів у трудовій книжці трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 надала відповідачу трудову книжку серії НОМЕР_1 , яка містить записи про періоди роботи позивача, зокрема, щодо спірного періоду сезонної роботи з 03.06.2000 по 25.08.2000 року в «Агро Зоря».

Разом із тим, записи в трудовій книжці позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області визнало недостатніми для підтвердження трудового стажу.

Відповідачем вказано, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 03.06.2000 по 25.08.2000 року, оскільки в даті наказу при прийнятті виправлення.

У спірний період роботи позивача порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

За змістом пункту 2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відтак, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, в зв`язку з чим недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи якій належить трудова книжка, та відповідно не може впливати на її особисті права.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист, в тому числі і щодо вирішення питання призначення пенсії за віком.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 19.12.2019 у справі №307/541/17 підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи, а не правильність записів у трудовій книжці.

Наявні у справі докази свідчать, що вказаний вище період роботи з 03.06.2000 по 25.08.2000 року підтверджено записами у трудовій книжці позивача, запис про прийняття позивача відповідно до наказу №20 від 03.06.2000 засвідчений підписом та містить відбиток печатки.

Суд наголошує на тому, що всі записи в трудовій книжці ОСОБА_1 виконані послідовно (дати вчинення записів про прийняття на роботу узгоджуються із датами записів при звільнення з попередніх місць роботи), не місять суперечливих відомостей про періоди страхового стажу та узгоджуються між собою.

Також суд враховує, що відповідач не ставить під сумнів достовірність записів, внесених до трудової книжки позивача, а вказує на окремі недоліки під час заповнення трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не врахувало, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи до страхового стажу, оскільки визначальним для вирішення питання про призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Таким чином, зазначені відповідачем недоліки щодо виправлення не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист.

Щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу періоду трудових відносин з огляду на відсутність індивідуальні відомості про застраховану особ (дані в OK5 відсутні), суд вважає, що такі дії позбавляють позивача гарантованого Конституцією і законами України права громадянина на соціальний захист та по суті перекладає відповідальність на працівника за неналежне виконання своїх обов`язків роботодавцем.

Застрахована особа не може нести відповідальність за невиконання страхувальником своїх обов`язків стосовно сплати у повному обсязі внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (єдиного внеску) і за неподання ним відомостей про застраховану особу до системи персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Тобто позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №591/3839/16-а та від 15 червня 2022 року у справі №383/102/14-а. Таким чином, дії відповідача щодо не зарахування роботи з 03.06.2000 по 25.08.2000 року керуючись даними з довідки ОК-5 про сплату страхових внесків, замість безперервного періоду роботи з 03.06.2000 по 25.08.2000 року за інформацією з трудової книжки, не відповідає вимогам законність та обґрунтованості.

Щодо не зарахування навчання - у Харківському кооперативному професійно - технічному училищі облспоживспілки з терміном навчання один рік згідно свідоцтва № 233, виданого 05 липня 1980, суд зазначає наступне.

Підставою для відмови зарахування до страхового стажу періоду навчання згідно свідоцтва № 233 від 05.07.1989, вказано, що прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу згідно свідоцтва про шлюб « ОСОБА_3 ».

Як вбачається з свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_2 , виданого 23.11.1962 Волосько - Балаколійською сільською радою Шевченківського району Харківської області, повне ім?я (прізвище, власне ім?я, про батькові) занесено російською мовою « ОСОБА_4 ».

У Харківському кооперативному професійно - технічому училищі облспоживспілки позивач навчалася терміном 1 ( один) рік та закінчила його 05 липня 1980, до укладення шлюбу.

Фактично, як і свідоцтві про народження, так і у свідоцтві про укладення шлюбу повне ім?я (прізвище, власне ім?я, про батькові) зазначено аналогічно - ОСОБА_4 .

Записи здійснено російською мовою, що на час видання вказаних документів було допустимим ( на заборонено).

Свідоцтво № 233 видане Харківським кооперативним професійно - технічним училищем облспоживспілки 05 липня 1980, заповнено українською мовою.

Суд зазначає, що різні написання прізвища позивача, пов?язані із тим, що записи здійснені різними мовами.

Додатковим підтвердженням цього є, зокрема, зазначення у свідоцтві про народження прізвищ батьків : батько « ОСОБА_5 », мати - « ОСОБА_5 ».

Питання перекладу імен/прізвищ на території радянських республік, зокрема, в Україні, не було чітко врегульовано на той час, а тому, на переконання суду, наявність довільних перекладів прізвищ/імен з російської на українську мову зі зміною, зокрема, співзвучних голосних (і/и, є/е та ін.) в іменах/прізвищах не є такою помилкою, яка обов`язково тягне за собою визнання документів, в яких зазначена співзвучна голосна літера, такими, що не належать особі за умови, що інші надані цією особою документи свідчать в тій чи іншій мірі (прямо чи опосередковано), що документ, в якому наведено прізвище чи ім`я в транскрипції, що має відмінність від транскрипції імені/прізвища, вказаних у діючих документах, підтверджують належність даного документа визначеній особі.

Суд зазначає, що невідповідність у прізвищі позивача в свідоцтві № 233 від 05.07.1989, та в свідоцтві про шлюб, не може бути підставою для виключення такого періоду з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки сама по собі помилка в написанні прізвища позивача не свідчить про те, що позивачка не навчалася в Харківському кооперативному професійно - технічому училищі облспоживспілки у спірний період, та є недоліком, який носить формальний характер.

Таким чином, посилання відповідачів на те, що прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу згідно свідоцтва про шлюб « ОСОБА_3 », як на підставу для неврахування відповідного періоду навчання (роботи) для обрахунку стажу при призначенні пенсії, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки свідоцтвом № 233 від 05.07.1989 підтверджено навчання позивача у Харківському кооперативному професійно - технічому училищі облспоживспілки позивач навчалася терміном 1 ( один) рік.

Зазначені відповідачем не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 3 від 03.01.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 від 03.06.2000 по 25.08.2000 року та навчання - у Харківському кооперативному професійно - технічному училищі облспоживспілки з терміном навчання один рік згідно свідоцтва № 233, виданого 05 липня 1980 та зобов`язання відповідачів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2025 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно з п.п. 4.2, 4.3 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже, чинним законодавством України встановлена можливість подання відповідної заяви про призначення (перерахунок) пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України та визначено екстериторіальний принцип обробки заяв.

Позивач перебуває на обліку у територіальному органі Пенсійного фонду України за місцем його проживання - Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області куди і було направлено заяву про призначення пенсії. Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи, за місцезнаходженням установи в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду вказаної заяви прийнято оскаржуване у цій справі рішення.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області лише прийнято від позивача заяву.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що оскільки відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, то у суду відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчиняти дії стосовно позивача, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на встановлення під час розгляду справи порушення прав позивача належним способом їх відновлення є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 від 03.06.2000 по 25.08.2000 року та навчання - у Харківському кооперативному професійно - технічному училищі облспоживспілки з терміном навчання один рік згідно свідоцтва № 233, виданого 05 липня 1980 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2025 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 3 від 03.01.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 від 03.06.2000 по 25.08.2000 року та навчання - у Харківському кооперативному професійно - технічному училищі облспоживспілки з терміном навчання один рік згідно свідоцтва № 233, виданого 05 липня 1980 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2025 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпопетровській області () витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), в частині задоволення позовних вимог, у розмірі 605 грн. (шістсот п`ять) гривень 10 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 31.03.2025.

Суддя Бідонько А.В.