Справа № 816/1233/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 р.Справа № 816/1233/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 18.02.25 по справі №816/1233/18

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської міської ради

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 позов ОСОБА_1 (далі позивач, апелянт, ОСОБА_1 ) до Бричківської сільської ради про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Бричківської сільської ради у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оформлену листом від 04.04.2018 №125.

Зобов`язано Бричківську сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.03.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

19.06.2018 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №816/1233/18.

02.09.2022 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 заяву ОСОБА_1 про заміну боржника та продовження строку для подачі звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі №816/1233/18 задоволено.

Замінено боржника у виконавчому листі №816/1233/18, виданому 19.06.2018 Полтавським окружним адміністративним судом, Бричківську сільську раду його правонаступником - Полтавською міською радою.

Зобов`язано Полтавську міську раду протягом 60 днів з дня отримання копії ухвали подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі № 816/1233/18.

18.01.2024 ухвалою суду в прийнятті звіту Полтавської міської ради про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі № 816/1233/18 відмовлено.

Встановлено Полтавській міській раді новий строк 90 днів з дня набрання даною ухвалою законної сили для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі № 816/1233/18.

17.04.2024 Полтавська міська рада подала до суду заяву про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі № 816/1233/18.

04.11.2024 ОСОБА_1 подав заяву в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), в якій просив накласти на керівника штраф, передбачений статтею 382 КАС України.

13.02.2025 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду у прийнятті звіту Полтавської міської ради про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі № 816/1233/18 відмовлено.

Зобов`язано Полтавську міську раду в трьохмісячний строк з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду відомості про місце проживання, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків щодо депутатів Полтавської міської ради.

Зобов`язано Полтавську міську раду та особисто депутатів Полтавської міської ради протягом трьох місяців подати до суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 у справі № 816/1233/18.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 у справі № 816/1233/18 і ухвалити постанову про задоволення моєї заяви від 04.11.2024.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, невиконання судового рішення по цій справі триває понад 7 років, а суд належним чином не вмотивував відмову у накладенні штрафу на відповідача.

Полтавська міська рада подала відзив на скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити оскаржуване судове рішення без змін. Вказала на фактичне виконання рішення суду першої інстанції на підтвердження чого надала рішення про надання позивачеві дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надали, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 2 ст. 313 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Постановляючи ухвалу у спірній частині суд першої інстанції виходив з того, що з часу подання Полтавською міською радою звіту про виконання рішення суду у цій справі норми Кодексу адміністративного судочинства України щодо судового контролю зазнали змін, суд не вбачає на даний час підстав для притягнення посадових осіб відповідача до відповідальності.

Колегія суддів погоджується із такими висновками та зазначає.

Згідно з ч. 4 ст. 382-1 КАС України, в редакції чинній з 19.12.2024, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень. Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

При цьому, згідно ч. 8 статті 382-3 КАС України, якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення суд, враховуючи індивідуальні дії або бездіяльність кожного з членів такого колегіального органу, своєю ухвалою може накласти штраф на членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.

Враховуючи, що з часу подання Полтавською міською радою звіту про виконання рішення суду у цій справі норми КАС України щодо судового контролю зазнали змін, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення посадових осіб відповідача до відповідальності.

Стосовно посилання апелянта на можливість притягнення відповідача до відповідальності за приписами попередньої редакції ст. 382 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КАС України питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Аналіз наведених приписів ст. 382 КАС України дає підстави для висновків про те, що питання про накладення штрафу віднесено до дискреційного повноваження суду.

Разом з цим, колегія суддів зауважує на неможливості притягнення відповідача до відповідальності за несвоєчасне виконання судового рішення за приписами ст. 382 КАС України зважаючи на приписи ст. 58 Конституції України та ч. 3 ст. 3 КАС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року по справі №816/1233/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 31.03.2025.