Справа № 460/51417/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 у справі № 460/51417/22, яке набрало законної сили, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 23.11.2022 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік), починаючи з 23.11.2022 до зміни законодавства або правового статусу;

у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

17.02.2025 до суду від позивача надійшла заява про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення у справі № 460/51417/22. Вказану заяву позивач обґрунтовує тим, що з 01.01.2025 відповідач неналежно виконує рішення суду в справі № 460/51417/22 шляхом виплати спірної доплати до пенсії в меншому розмірі, аніж встановлено таким судовим рішенням.

Ухвалою суду від 24.02.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі № 460/51417/22 протягом тридцяти днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень вказаної ухвали.

25.03.2025 до суду від відповідача надійшов звіт щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/51417/22 (далі - Звіт).

Звіт поданий у встановлений судом строк з додержанням вимог частин другої, третьої статті 3822 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

За правилами частини першої статті 3822 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Так, розгляд поданого відповідачем Звіту та доданих до нього документів (матеріалів) за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 у справі № 460/51417/22 (з урахуванням окремої ухвали) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було нараховано ОСОБА_1 підвищення до пенсії з 23.11.2022 як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі двох мінімальних заробітних плат, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 13.09.2023. Сума доплати на виконання рішення суду та окремої ухвали у справі № 460/51417/22 за період з 23.11.2022 по 30.09.2023 становить 108656,67 грн.

З урахуванням приписів статей 10 та 22 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), Додатка № 3 до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-IX (далі - Закон № 4059-IX), Відомчої класифікації видатків та кредитування державного бюджету, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11, головним розпорядником бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду" є Міністерство соціальної політики України, а Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.

Згідно з частинами першою, другою статті 23 БК України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, пунктами 20, 29 частини першої статті 116 БК України визначено, що порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме:

взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України;

здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

З урахуванням наведеного вище, суд констатує, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування бюджетної програми за КПКВК 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду" не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Водночас, органами Пенсійного фонду України ведеться облік рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виконання рішень визначається датою набрання ним законної сили.

Станом на 24.02.2025 рішення суду у справі № 460/51417/22 обліковується в Реєстрі судових рішень за № 417444.

Згідно з Планом доходів та видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на 2024 рік, затвердженим Головою правління Пенсійного фонду України 19.10.2024, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду було виділено 23008,0 тис. грн.

Як встановлено судом, протягом листопада - грудня 2024 року органами Пенсійного фонду України було погашено заборгованість з пенсійних виплат за рішеннями суду включно по 19.11.2020.

Суд наголошує, що сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду має бути визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2025 рік, який згідно з підпунктом 1-1 пункту 14 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України затверджується Кабінетом Міністрів України в місячний термін.

Станом на момент розгляду судом цього звіту, Тимчасовим розписом доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на І квартал 2025 року, затвердженим Наказом Пенсійного фонду України від 30.12.2024 № 172, не передбачено кошти для здійснення пенсійних виплат за рішеннями суду.

Таким чином, невиконання судового рішення у справі № 460/51417/22 в частині виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відбувається з причин, які не залежать від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (його керівника).

Поточні нарахування підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач отримував до 01.01.2025.

В свою чергу, досліджуючи обставини виконання судового рішення в частині нарахування та виплати позивачу спірного підвищення до пенсії, починаючи з 01.01.2025, то суд зазначає наступне.

Статтею 45 Закону № 4059-IX установлено додаткові умови для здійснення виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживаю на територіях радіоактивного забруднення, а також встановлено фіксований розмір такого підвищення - 2361,00 грн.

Так, вказаною нормою передбачено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється. Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України наказано забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.

На виконання вимог статті 45 Закону № 4059-IX, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 27.12.2024 № 1524 "Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення", пунктом 1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин: 1) особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.

На підставі рішенням суду у справі № 460/51417/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області зобов`язано нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (тобто, у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам / двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб), до моменту настання однієї з таких обставин:

- зміна правого статусу позивача;

- зміна законодавства.

Суд констатує, що з 01.01.2025 змінилося правове регулювання спірних правовідносин, оскільки статтею 45 Закону № 4059-IX введено нову норму, якою встановлено інший, фіксований розмір доплати за проживання на територіях зони безумовного (обов`язкового) відселення та зони гарантованого добровільного відселення, а саме 2361,00 грн.

Окрім установлення іншого розміру доплати, вказана норма встановлює ще й додаткові умови для проведення доплати за проживання або працю на територіях радіоактивного забруднення. Такими обов`язковими умовами є:

- факт проживання або праці у відповідній зоні відселення станом на 26.04.1986 чи у період з 26.04.1986 до 01.01.1993;

- наявність у особи статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- безперервне проживання у відповідній зоні (відсутність фактів виїзду до місця проживання за межами зони безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та подальшого повернення на постійне місце проживання до цих зон).

Також вказана стаття містить пряму заборону проведення доплати тим особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС.

Органам Пенсійного фонду України, в свою чергу, на підставі інформації з державних реєстрів надано право щодо: "встановлення", "продовження" чи "припинення" відповідних доплат.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, на виконання вимог Закону № 4059-IX та Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2024 № 1524, було проведено звірення з Єдиним державним демографічним реєстром, відомості якого надано Державною міграційною службою у порядку обміну інформацією, на предмет наявності у вказаному Реєстрі відомостей щодо постійного проживання ОСОБА_1 у зоні безумовного (обов`язкового) відселення чи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26.04.1986 та у період з 26.04.1986 до 01.01.1993.

Як зазначає відповідач, у Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості щодо постійного проживання ОСОБА_1 в зоні безумовного (обов`язкового) відселення чи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26.04.1986 та у період з 26.04.1986 до 01.01.1993. Доказів на підтвердження протилежного сторонами суду не надано та судом в ході судового розгляду не здобуто.

У зв`язку з цим, позивачу припинено виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що має статус особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, та проживає на території відповідної зони радіоактивного забруднення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, припинивши з 01.01.2025 виплату позивачу доплати до пенсії, передбаченої статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", діяло відповідно до норм законодавства, які є чинними та обов`язковими до застосування.

Отже, рішення суду в адміністративній справі № 460/51417/22 виконано пенсійним органом у межах повноважень.

За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти поданий відповідачем звіт про виконання судового рішення.

Керуючись статтями 248, 294, 295, 3822, 3823 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі № 460/51417/22.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 31.03.2025.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК