Справа № 580/8478/24
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8478/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Коренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ШРБУ-48" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШРБУ-48" до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування індивідуального акта

В С Т А Н О В И Л А

Товариство з обмеженою відповідальністю «ШРБУ-48» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці від 30 липня 2024 року №Ц/КВ/17706/38П, прийнятий Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний припис прийнятий та складений з порушеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому не може слугувати підставою для втручання у господарську діяльність

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано факт порушення ним вимог законодавства, а відповідачем доведено правомірність складання спірного припису.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці виданий наказ № 625/Ц-ЗК від 16.07.2024 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ТОВ «ШРБУ-48» щодо дотримання вимог законодавства про працю у межах питань, що стали підставою для здійснення заходу державного нагляду (контролю), враховуючи лист Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 12.07.2024 № ПНС/1/1050-ЦА-24 та у зв`язку з настанням нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині із ОСОБА_1 - бетонярем ТОВ «ШРБУ-48» згідно з направленням від 16.07.2024 № Ц/1/23054-24 та з визначеним періодом інспекційного відвідування з 17.07.2024 до 30.07.2024.

На підставі вищезазначених наказу та направлення проведена позапланова перевірка ТОВ «ШРБУ-48», за результатами складений за встановленою формою акт від 30.07.2024 № Ц/КВ/17706/38 проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці (а.с. 44-54).

Відповідачем 30.07.2024 відповідно до компетенції винесений припис про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці № Ц/КВ/17706/38П (а.с. 57-58).

Вважаючи , вказаний припис протиправним позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) встановлені Законом №877-V.

За визначенням, наведеним у абзацах 2, 3 частини першої статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Сферу дії цього Закону визначено приписами статті 2.

Основні принципи державного нагляду (контролю) установлені статтею 3 цього Закону, до яких, зокрема, віднесено пріоритетність безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; орієнтованість державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Порядок та підстави проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) визначені статтею 6 Закону №877-V, відповідно до абзацу 9 частини першої якої, підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (абзац 10 частини першої статті 6 Закону №877-V).

За правилами частини другої статті 6 Закону №877-V забороняється проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею. Виключенням з цього правила є лише приписи частини четвертої статті 2 цього Закону.

Частиною першої статті 8 Закону №877-V установлено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, має право надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Отже, виходячи із основних засад та принципів, визначених Законом №877-V позапланова перевірка є особливою формою контролю, спрямованого на попередження у майбутньому подій, що передували нещасному випадку, що здійснюється незалежно від інших заходів, що зазвичай проводяться у таких випадках.

Водночас, основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, визначені Законом України від 14 жовтня 1992 року №2694-ХІІ «Про охорону праці» (далі - Закон №2694-ХІІ), який регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Цим же Законом №2694-ХІІ передбачено відшкодування шкоди у разі ушкодження здоров`я працівників або у разі їх смерті (стаття 9) та запроваджено процедуру розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій (стаття 22).

Так, за приписами частин першої, другої статті 22 Закону №2694-ХІІ роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

На виконання статті 22 Закону України «Про охорону праці» і статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 17 квітня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок №337, яким установлено процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За визначенням, наведеним у пункті 3 Порядку №337, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, , які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.

За умовами пункту 8 Порядку №337 у разі отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи тощо роботодавець зобов`язаний протягом двох годин повідомити підприємствам (установам, організаціям), зазначеним в абзацах четвертому - дев`ятому цього пункту, з використанням засобів зв`язку та не пізніше наступного робочого дня надати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2.

За правилами пункту 10 Порядку №337 спеціальному розслідуванню, підлягають, зокрема, нещасні випадки із смертельними наслідками.

Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія). Спеціальна комісія утворюється протягом одного робочого дня після отримання від роботодавця письмового повідомлення про нещасний випадок або за інформацією, отриманою з інших джерел (органу досудового розслідування, звернень потерпілого або членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи, первинних організацій і територіальних об`єднань профспілок) (пункт 14 Порядку №337).

Обов`язки та права такої комісії визначені пунктами 33,38 Порядку №337.

У пункті 49 Порядку №337 наведено перелік документів, що є складовими матеріалів розслідування (спеціального розслідування), зокрема, у разі проведення спеціального розслідування випадку смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків до матеріалів розслідування належать: повідомлення роботодавця (замовника робіт) про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), звернення органу досудового розслідування, інформація, отримана з інших джерел (звернення юридичних і фізичних осіб тощо), рішення (постанова) суду про проведення розслідування чи повторного розслідування або про встановлення факту настання нещасного випадку в судовому порядку; копія наказу Держпраці про утворення спеціальної комісії; копія наказу Держпраці про продовження строку спеціального розслідування; примірник (копія) акта за формою Н-1; медичний висновок про причини смерті, стан алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння; протокол огляду місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), за встановленою формою; протокол зустрічі членів спеціальної комісії з членами сім`ї потерпілого чи уповноваженою особою, яка представляє їх інтереси; інші документи залежно від обставин і причин настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків. Документи, що отримані, використані та складені комісією (спеціальною комісією) під час проведення розслідування, зазначаються окремим переліком і належать до матеріалів розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії.

Перелік обставин, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, наведений в пункті 52 Порядку №337. До таких випадків віднесено, зокрема, виконання потерпілим дій в інтересах підприємства (установи, організації), де він працює, що не належать до його трудових (посадових) обов`язків (підпункт 5 пункту 52 Порядку №337).

Виходячи із змісту основних засад та принципів Закону №877-V, а також меж його дії, визначених статтею 2 цього Закону, метою позапланової перевірки є, насамперед, виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства. Тобто, орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до сфери його відання критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення суб`єктом господарювання своєї діяльності. Враховуючи те, що основним принципом такої перевірки є саме пріоритетність безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами у сфері господарської діяльності, повноваження органу Держпраці під час проведення такого заходу є обмеженими лише в частині з`ясування питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Наслідками такої перевірки є складання припису, що має правові наслідки лише для суб`єкта господарювання.

Водночас питання, пов`язані з організацією розслідування нещасного випадку та взаємодії роботодавця з органом державного нагляду (контролю) визначені іншим Законом №2694-ХІІ та прийнятим на його виконання Порядком №337.

Так, виходячи із оцінки преамбули Закону №2694-ХІІ та положень Порядку №337 на роботодавця покладено обов`язок організувати та провести спеціальне розслідування нещасного випадку на виробництві, метою якого є встановлення обставин, за яких такий випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, що насамперед дає право на отримання соціальних гарантій особами, що мають на них право. Метою такого розслідування є насамперед висновки, за яких працівник (або інша постраждала особа) має право на відшкодування шкоди у разі ушкодження його здоров`я.

Крім того, проведення спеціального розслідування здійснюється виключно роботодавцем або іншою уповноваженою особою підприємства, в той час як обов`язок організувати та провести позапланову перевірку покладено на орган державного контролю. Представник Держпраці, за приписами Порядку №337 лише входить до складу спеціальної комісії, що проводить таке розслідування. Наведене означає, що законодавець, зобов`язуючи керівника підприємства вчинити певні дії з приводу нещасного випадку, що стався на його території, жодним чином не пов`язує виконання роботодавцем цього обов`язку з діяльністю органу державного контролю у таких випадках і не ставить орган Держпраці у залежність від строків та результатів розслідування, що проводить роботодавець.

Враховуючи те, що за приписами Закону №877-V, діяльність органів державного контролю є превентивною і, у першу чергу, спрямована на виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства шляхом вжиття відповідних заходів реагування, до яких відносяться і позапланові перевірки, Верховний Суд дійшов висновку, що проведення спеціального розслідування відповідно до приписів Порядку №337 жодним чином не впливає на обов`язок контролюючого органу організувати окрему позапланову перевірку з підстав, передбачених статтею 6 Закону №877-V та не обмежує в часі проведення такого заходу.

Наведений у пункті 49 Порядку №337 перелік документів, що відносяться до матеріалів спеціального розслідування, не є вичерпним і законодавець жодним чином не забороняє одночасно або попередньо провести позапланову перевірку установи з приводу нещасного випадку, що стався, та надалі долучити ці документи до матеріалів такого розслідування. Питання хронології подій, що передують складанню акта про нещасний випадок та акта про результати проведення позапланового заходу, вирішуються виходячи із процедури, що встановлена саме для такого виду заходу. Це означає, що позапланова перевірка проводиться автономно, а на її висновки не впливають тривалість проведення та дата затвердження результатів спеціального розслідування.

Отже, аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що приписами Порядку №337 урегульовані наступні процедури: проведення розслідування нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві; облік таких випадків. Наслідком такого розслідування є складання відповідного акта, згідно з яким у певної категорії осіб виникає можливість реалізації права на страхові виплати у разі смерті потерпілого (частина перша статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Натомість, приписами абзацу 9 частини першої статті 6 Закону №877-V смерть потерпілого внаслідок нещасного випадку є однією із підстав для здійснення позапланових заходів органом державного нагляду (контролю). І на проведення цього заходу жодним чином не впливають результати інших процедур, проведення яких передбачені чинним законодавством у таких випадках.

Таким чином, за предметом регулювання у контексті аналізу наведених норм законодавства, позапланова перевірка та спеціальне розслідування є самостійними, обов`язковими заходами, умовою проведення яких є, зокрема, факт настання нещасного випадку, що призвів до смерті працівника. Водночас проведення жодного із зазначених заходів, не залежить від результатів іншого, так як вони проводяться незалежно один від одного, на підставі різних нормативно-правових актів, мають різну мету, різні організаційні процедури та наслідки.

Колегія суддів також зазначає, що питання взаємозв`язку смерті працівника та діяльності підприємства безпосередньо не вирішується під час проведення позапланових перевірок, так як норми Закону №877-V, зобов`язують контролюючий орган насамперед перевірити причини, за яких такий випадок стався та вжити відповідних заходів, з метою запобігання таких подій у майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не погоджується з приписом та заперечує факт допущення останнім порушень у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, що зафіксовані в акті №Ц/КВ/17706/38 від 30.074.2024 року та відображені в оскаржуваному приписі.

Щодо порушень, зазначених в пунктах 1,2,3 Припису, колегія суддів, зазначає наступне.

Порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці посадових осіб та інших працівників у процесі трудової діяльності, а також учнів, курсантів, слухачів та студентів навчальних закладів під час трудового і професійного навчання визначає Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затверджене наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15,.

Відповідно до розділу 6 додатку 4 до п.5.1 НПАОП 0.00-4.12-05 Типового тематичного плану і програми навчання з питань охорони праці посадових осіб за темою 6 (Гігієна праці. Медичні огляди. Профілактика професійних отруєнь і захворювань) таке навчання проводиться лікарем з гігієни праці.

Аналогічна норма передбачена п.4.1, додатку 4 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом директора ТОВ «ШРБУ-48» від 25.04.2018 №є 36, а саме: в темі 6 «Гігієна праці. Медичні огляди. Профілактика професійних отруєнь і захворювань» у примітці зазначено, що навчання проводиться лікарем з гігієни праці.

В той же час, при навчанні посадових осіб ТОВ «ШРБУ-48» лікар з гігієни праці не залучався. Отже, навчання проведено без дотримання вимог - НПАОП 0.004.12-05, відповідно, вважається не проведеним.

Щодо порушень, зазначених в пунктах 4, 5 Припису судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог п. 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №є 1107 (далі - Порядок № 1107), у разі зміни відомостей або виявлення суб?єктом господарювання помилки в поданій декларації суб?єкт господарювання в порядку, встановленому цим пунктом для подання декларації, подає оновлену декларацію протягом семи робочих днів з дня настання таких змін або з дня подання декларації в разі виявлення помилки.

При проведенні перевірки у ТОВ «ШРБУ-48», Міжрегіональним управлінням виявлено зміну відомостей, зазначених у декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, яка зареєстрована у журналі обліку суб?єктів господарювання у територіальному органі Держпраці 09.03.2021 за № 01805, про відповідальних осіб за безпечне виконання робіт по дільницях, а саме: зазначений в декларації начальник колони автомобільної - ОСОБА_2 та начальник монтажної дільниці - ОСОБА_5 відсутні в поточному списку працівників по звіту ЄСВ.

При цьому, ТОВ «ШРБУ-48» не подано оновлену декларацію протягом семи робочих днів з дня настання вказаних змін, відповідно, декларацію не оновлено. Як наслідок, після закінчення строку, встановленого для подання оновленої декларації, та оскільки оновлену декларацію не подано, декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 01.03.2021 року, яка зареєстрована 09.03.2021 року Управлінням Держпраці у Черкаській області за № 01805, втратила свою чинність.

Однак, слід зазначити, що вживаючи заходів, спрямованих на усунення зазначеного порушення, ТОВ «ШРБУ-48», з метою набуття права на виконання робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра, 21.08.2024 року подано на розгляд до Міжрегіонального управління декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, на виконання зазначеного виду робіт підвищеної небезпеки (за місцем виконання робіт - Черкаська область) в тому числі. За результатами розгляду зазначеної декларації, 22.08.2024 Міжрегіональним управлінням здійснена її реєстрація у встановленому чинним законодавством порядку за № ДК8701/Щ/2-24.

Окрім цього, 02.09.2024 року ТОВ «ШРБУ-48» також подано на реєстрацію декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, в якій серед інших видів робіт підвищеної небезпеки зазначено виконання робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра, за місцем виконання робіт - Полтавська область. За результатами розгляду зазначеної декларації, 06.09.2024 року здійснена її реєстрація за № ДК9229/Ц/3.1-24. В зв?язку з цим, ТОВ «ШРБУ-48» набуло права на виконання вищезазначеного виду робіт підвищеної небезпеки. Відповідно, порушення, зазначені в пунктах 4, 5 Припису, станом на дату прийняття рішення за результатами розгляду Позову, є такими, що усунуто в повному обсязі.

Щодо порушень, зазначених в пункті 6 Припису.

В пункті 1.5 «Типового положення про діяльність уповноважених найманими працівниками осіб з питань охорони праці», затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 21.03.2007 №56 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 квітня 2007 р. за № 316/13583 (НПАОП 0.00-4.11-07) зазначено, що уповноваженим з питань охорони праці не може бути обраний працівник, який згідно з посадовими обов?язками відповідає за забезпечення безпечних та здорових умов праці.

В той же час в ТОВ «ШРБУ-48» уповноваженим з питань охорони праці обрано Кариту Дмитра Васильовича - головного енергетика в підпорядкування якого перебуває персонал енергетичної служби (штатний розпис керівників, фахівців і службовців ТОВ «ШРБУ-48», затвердженого наказом генерального директора ТОВ «ШРБУ-48» від 31.05.2024 №є 27 зп/тр).

Щодо порушень, зазначених в пунктах 7, 9, 10 Припису.

При виконанні загально будівельних і спеціальних будівельних робіт необхідно керуватись вимогами НПАОП 45.2-7.02-12, ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення», що затверджені наказами Мінрегіонбуду України від 27.01.2009 ; 45, від 04.06.2010 №є 202, від 25.05.2011 № 53 та наказом Мінрегіонбуду від 30.12.2011 № 417 (далі - НПАОП 45.2-7.02-12).

Згідно п.6.2.2 НПАОП 45.2-7.02-12 - робочі місця і проходи до них, розташовані на висоті більше ніж 1,3 м і на відстані менше ніж 2,0 м від межі перепаду по висоті, повинні бути огороджені захисними огорожами, конструкції яких визначаються в ПВР.

Огорожі слід доставити на об?єкт будівництва до початку виконання робіт та негайно встановити після утворення зазначеного перепаду по висоті, а демонтувати безпосередньо перед влаштуванням проектних огороджувальних конструкцій.

Якщо неможливо встановити огорожу, у випадках, визначених у ПВР, для виконання певних видів робіт (наприклад, верхолазні, монтаж конструкцій, обладнання, опалубки; мурування стін тощо) відповідно до ПВР їх необхідно виконувати із застосуванням запобіжних поясів, страхувальних канатів. Місця кріплення запобіжних канатів повинні бути визначені у ПВР.

ТОВ «ШРБУ-48» під час перевірки було надано Технологічну карту влаштування монолітного залізобетонного каркасу АТ №2, АТ №3, затверджену директором ТОВ «ШРБУ-48» Р.А.Губа 21.10.2023 (далі- Технологічна карта).

У наряді-допуску № 25 на виконання робіт підвищеної небезпеки від 22.05.2024, затвердженому головним енергетиком Каритою Дмитром Васильовичем в п.1.3.1 зазначено: «під час підготовки до виконання робіт з монтажу бетонних, залізобетонних та металевих конструкцій (верхолазні роботи) забезпечити слідуючи заходи безпеки: під час монтажу залізобетонних конструкцій монтажники повинні перебувати на раніше встановлених і надійно закріплених конструкціях чи засобах підмощування. Забороняється перебування людей на елементах конструкцій і обладнання під час піднімання і переміщення. Для переходу монтажників з однієї конструкції на іншу необхідно застосовувати драбини, перехідні містки і трапи, що мають огорожі. Місця і кріплення каната повинні бути зазначити в Технологічній карті».

В п.1.3.2 Наряд - допуску зазначено: «під час підготовки до виконання бетонних робіт забезпечити наступні заходи безпеки: під час виконання робіт на висоті робоче місце монтажника бетонних та залізобетонних конструкцій, бетоняра повинно бути огороджена. Якщо не можливо встановити огорожу, а також, якщо нахил робочої поверхні більше ніж 20 градусів, працівники повинні користуватись запобіжними поясами і страхувальними канатами, місця кріплення яких визначаються у технологічних картах.

Опалубка вертикальних елементів споруд повинна бути жорстко закріплена на робочому горизонті. Опалубка повинна бути облаштована елементами (площадки, драбини тощо) використання яких забезпечує піднімання працівників на позначки робочих місць.

Захист від падіння з висоти працівників, елементів опалубки під час її улаштування та розбирання повинні бути у відповідності до технологічних карт на виконання бетонних робіт.

При цьому, в Технологічній карті не зазначено місця кріплення запобіжних канатів.

В той же час на аркуші 2, 3, 4, 5,7 графічної частини Технологічної карти, де показані технологічні схеми влаштування колон, стін та укладання бетонної суміші передбачено наявність захисного огородження.

Також, відповідно до п. 13.2.2 НПАОП 45.2-7.02-12 - під час бетонування перекриттів опалубку необхідно огородити вздовж всього периметру. Всі отвори в робочій підлозі опалубки повинні бути закриті щитами. Якщо необхідно, щоб отвори були постійно відкритими, вони повинні бути закриті гратами.

Крім того, відповідно до п.1 розділу VI «Мінімальні вимоги щодо безпеки і захисту здоров`я на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках», затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 23.06.2017 № 1050 (далі - Мінімальні вимоги), під час виконання будівельних робіт необхідно дотримуватись загальних положень з охорони праці, зокрема в частині: - зміни небезпечних процесів на безпечні або на менш небезпечні; - пріоритету у застосуванні засобів колективного захисту перед засобами індивідуального захисту.

Сам факт відсутності захисного огородження не заперечується ТОВ «ШРБУ-48», а відтак у доведенні вказаного факту немає необхідності.

Щодо порушення, зазначеного в пункті 8 Припису.

Відповідно до п. 4.2.10 НПАОП 0.00-1.15-07 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, що затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 27.03.2007 №є 62 (далі - НПАОП 0.00-1.15-07), під час експлуатації запобіжні пояси та приладдя до них проходять один раз за 6 місяців статичні випробування навантаженням 4000 Н протягом 5 хвилин за методикою, наведеною у документах з експлуатації виробників.

Також, відповідно до п.4.2.4 НПАОП 0.00-1.15-07 при роботах на висоті не дозволяється використовувати запобіжні пояси та приладдя до них, у яких відсутні відмітки про проведення періодичних випробувань.

В підрозділах підприємств, які застосовують засоби захисту, необхідно вести Журнал обліку та зберігання засобів захисту. Форма журналу наведена у додатку 4 до п. 4.1.17 НПАОП 0.00-1.15-07. Товариством під час перевірки не було надано Журнал обліку та зберігання засобів захисту.

В «Особистій картці обліку спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту» зазначено, що ОСОБА_3 видано страхувальний пояс 2ПЛ-К №089728 - 04.03.2023. В той же час, ОСОБА_4 прийнятий на роботу 16.09.2023.

В «Журналі видачі запобіжних пристроїв та індивідуальних засобів захисту» будівельної дільниці зазначено, що ОСОБА_4 отримав пояс ПЛКМ № 001572 04.03.2024.

Дата виготовлення запобіжного поясу ПЛК2-М № 001572 - 03.2023 «ЛОАТ-ТЕХ».

ТОВ «ШРБУ-48» не пред`явлено документів про дату ведення поясу в експлуатацію та інформацію в яких умовах запобіжний пояс зберігався (температура, вологість повітря), на протязі терміну з дати виготовлення та придбання.

В керівництві з експлуатації, аналогічних поясів виробником зазначено, що кожний пояс та приладдя підлягають зовнішньому огляду й випробуванню на статичне навантаження перед наданням в експлуатацію, а також у процесі експлуатації через кожні шість місяців.

Крім того, на аркуші 33 Технологічної карти зазначено, що запобіжний пояс повинен бути випробуваний та мати бірку.

При проведенні перевірки ТОВ «ШРБУ-48» не надано документів, що підтверджують випробування запобіжних поясів ПЛК2-М №є 001572 та 2ПЛ-К № 089728. Відтак, заперечення ТОВ «ШРБУ-48» щодо факту допущення порушення, зазначеного в п. 8 Припису спростовується вищезазначеним.

Щодо порушень, зазначених в пунктах 12, 13 Припису.

З умовами праці працівники товариства ознайомлюються під підпис під час працевлаштування у заяві на прийом на роботу під час вступного інструктажу, первинного інструктажу та у процесі виконання робіт під час повторного інструктажу, та цільового інструктажу та навчання з питань охорони праці.

ТОВ «ШРБУ-48» зазначає: «з умовами праці працівники товариства ознайомлюються під підпис під час працевлаштування у заяві на прийом на роботу під час вступного інструктажу, первинного інструктажу та у процесі виконання робіт під час повторного інструктажу, та цільового інструктажу та навчання з питань охорони праці».

Пунктом 4 статтею 29 Кодексу законів про працю України передбачено, що до початку роботи роботодавець зобов`язаний в узгоджений із працівником спосіб проінформувати працівника про наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, а також про право на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору.

Згідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання зобов`язаний провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.

Відповідно наданої копії наказу від 15.08.2023 року №200 п/тр п.1.2 ОСОБА_1 прийнято на посаду бетоняра. Але при прийнятті на роботу роботодавець не ознайомив бетоняра ОСОБА_1 під розписку про наявність на його робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів (згідно атестації робочого місця).

Копія Заяви наданої ТОВ «ШРБУ-48» про призначення ОСОБА_1 на посаду бетоняра, не відповідає ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», додаток В.

Щодо порушення, зазначеного в пункті 14 Припису.

ОСОБА_1 пройшов попередній медичний огляд і при цьому були надані копії документів:

1 Направлення на обов?язковий первинний медичний огляд працівника (із зазначенням шкідливих та небезпечних факторів на робочому місці бетоняра)

2.Медична довідка про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника б/н (додаток 8 до пункту 2.16 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій), яка видана КНП «УМАНСЬКА ЦРЛ».

3. Картка працівника, який підлягає попередньому (періодичним) медичному огляду (Додаток 7 до пункту 2.16 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій), яка видана КНП «УМАНСЬКА ЦРЛ» стосовно ОСОБА_1 на посаду бетоняра ТОВ «ШРБУ-48.

У свою чергу, до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідач подав копію запиту від 24.07.02024 до КНП «УМАНСЬКА ЦРЛ».

За результатами розгляду вказаного листа КНП «УМАНСЬКА ЦРЛ» надала відповідь від 25.07.2024 № 1539/01-08, що ОСОБА_1 попередній медичний огляд в КНП «УМАНСЬКА ЦРЛ» не проходив.

Колегія суддів, зазначає, що даний доказ не було надано під час розгляду справи в суді першої інстанції, проте, такі докази підлягають дослідженню в суді апеляційної інстанції, оскільки з акту складеного за результатами проведення заходу державного нагляду вбачається, що вищевказане порушення було встановлено на підставі відповіді КНП «УМАНСЬКА ЦРЛ» від 25.07.2024 № 1539/01-08.

Також, відповідач посилається на вказані докази у своєму відзиві на позовну заяву.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог..

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а всі викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ШРБУ-48" - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено «31» березня 2025 року.