Справа № 712/2158/25
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/2158/25
Провадження 2-а/712/100/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю секретаря - Чумак Д.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанови №586/М/2025 та №635/М/2025 від 12.02.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі відповідно 17 000 грн. та 25 500,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.02.2025 відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення №586/М/2025, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме: він начебто будучи військовозобов`язаним відмовився від проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби.

При цьому, 06.02.2025 позивач був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час проведення перевірки щодо правильності військового обліку було встановлено, що гр. ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. Під час направлення на проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби відмовився від проходження військово-лікарської комісії у зв`язку із відсутністю у нього медичних документів, які б позивач хотів надати ВЛК для якісного обсnеження його стану здоров`я. Постановою №586/М/2025 від 12.02.2025 за справою про адміністративне правопорушення, прийнятої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000,00 грн. В подальшому була складена постанова №635/М/2025 від 12.02.2025, відповідно до якої 09.02.2025 року об 11.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачем знов встановлено, що громадянин ОСОБА_1 нібо то відмовився від проходження ВЛК. Обидві оскаржувані постанови винесені 12.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за присутності позивача.

Позивач вважає, що складена постанова №586/М/2025 від 12.02.2025 відносно нього не відповідає вимогам закону, складена безпідставно із власних переконань відповідача, а винесення наступної постанови №635/М/2025 від 12.02.2025 є протиправним, оскільки вона є тотожньою, фактично його притягнуто до адміністративної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення, що суперечить ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути притягнутий до відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення. Постанови винесені з порушенням встановленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що відповідачем не видавалось позивачу направлення на військово лікарську комісію, а також таке направлення не було зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію. Належних доказів того, що позивач відмовився від ВЛК відповідачем не надано.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд скасувати постанови у справі про адміністративне правопорушення №586/М/2025, №635/М/2025 від 12.02.2025, що складені відносно нього, а справу про адміністративне правопорушення закрити, розподіливши судові витрати.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Троян Т.Є.

Ухвалою суду від 25.02.2025 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строк для реалізації відповідачем свого процесуального права шляхом подачі заяви по суті справи, а також витребувано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в межах якої було винесено спірні постанови №586/М/2025, №635/М/2025 від 12.02.2025.

27.03.2025 від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач пред`явлений позов не визнав. Заперечення сторони відповідача мотивовані тим, що уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 при уточненні облікових даних було з?ясовано, що ОСОБА_1 крайню ВЛК проходив у 2015 році, був визнаний обмежено придатним. В порядку виконання абз.3 п.68 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року був направлений на проходження ВЛК, однак він категорично відмовився отримувати направлення на проходження військово-лікарської комісії за вказаним фактом було складено протокол від 06.02.2025 та акт відмови. Оскільки у позивача були відсутні відомості щодо актуального медичного огляду, 09.02.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було знову запропоновано отримати направлення на проходження ВЛК, однак ОСОБА_1 категорично відмовився його отримувати за вказаним фактом було складено протокол від 06.02.2025 та акт відмови.

У відзиві також вказував, що згідно статті 22. Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов?язані:

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров?я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

ОСОБА_1 було доведено положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтвердив власним підписом у протоколі. Заяви та клопотання у позивача були відсутні, на розгляд справи 12.02.2025 був присутній під час розгляду справи та надавав пояснення.

12.02.2025 справу про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглядав начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 і враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, що передбачені частиною 3 статті 210-1 КУпАП в особливий період, постановив за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також правил військового обліку в умовах особливого періоду, були винесені постанови №586/М/2025, №635/М/2025 від 12.02.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі відповідно 17 000 грн. та 25 500,00 грн.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було отримано особисто після розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи відсутність клопотань сторін про проведення судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи, як і відсутність заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи у порядку письмового провадження, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши наявні матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

06.02.2025 старшим солдатом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за відповідно до якого 06.02.2025 о 08.30 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК. Повідомлено, про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться 10.02.2025 року об 11.00. У графі пояснення та зауваження немає письмових пояснень.

До матеріалів справи додано направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я №35 від 06.02.2025 та акт відмови від проходження військово-лікарської комісії від 06.02.2025 року, складений старшим солдатом ОСОБА_3

12.02.2025 було складено постанову справу про адміністративне правопорушення №586/М/2025 стосовно громадянина ОСОБА_1 , справу розглядав начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 і враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК, скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП в особливий період, постановив за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також правил військового обліку в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі 17 000,00 грн. На розгляді справи ОСОБА_1 був присутній, постанову отримав особисто.

Положеннями ч.9 ст.1З У «Про військовий обов`язокта військовуслужбу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники-особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники-особи,які взятіна військовийоблік; військовослужбовці-особи,які проходятьвійськову службу; військовозобов`язані-особи,які перебуваютьу запасідля комплектування Збройних СилУкраїни таінших військовихформувань наособливий період,а такождля виконанняробіт іззабезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

У відповідності до ст. 21 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаний та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, взяттю на персонально-первинний та персональний військовий облік в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях підлягають громадяни України з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів.

Згідно ст. 3 зазначеного Порядку для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Виходячи з матеріалів справи та враховуючи викладене встановлено, що позивач є військовозобов`язаним.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 01.07.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст.235 КУпАП).

Таким чином, з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до п.6.2 розділу VI Положення на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника).

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають навійськовому облікупризовників абоу запасіЗбройних СилУкраїни, у запасісСлужби безпекиУкраїни,розвідувальних органівУкраїни чипроходять службуу військовомурезерві,зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Аналізуючи вищенаведені норми, встановлено, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Тим же Положенням передбачено, що у разі мобілізаційних заходів постанова ВЛК дійсна протягом 12 місяців, тобто військовозобов`язаний може бути викликаний для проходження ВЛК через 12 місяців.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач відмовився від проходження ВЛК, про що складений акт відмови від отримання направлення на ВЛК від 06.02.2025. Проте, не погоджуючись із викладеним у протоколі, на дату винесення оскаржуваної постанови (12.02.2025) позивач мав змогу прийти та принести всі необхідні медичні документи, або надати відомості щодо початку проходження ВЛК.

Згідно з абз.3 п.3.4 розділу 3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

З цього слідує, що у лікарів ВЛК є доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного.

У разі незгоди із направленням на медичний огляд ВЛК позивач мав право оскаржити його у встановленому чинним законодавством порядку.

Крім того, позивачем до позовної заяви не долучені на спростування відомостей відповідача відомості із застосунку «Резерв +» для підтвердження того, що він не перебуває у розшуку та з дати попередньої ВЛК не пройшло 12 місяців.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, законність постанови №586/М/2025 від 12.02.2025.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому відносно позивача була винесена постанова №635/М/2025 від 12.02.2025 року за аналогічне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, тобто за відмову від проходження військово-лікарської комісії, що встановлено протоколом від 12.02.2025 року, накладено штраф в розмірі 25 500 грн., яку позивач отримав особисто. Підставою для винесення постанови став протокол від 09.02.2025 року, відповідно до якого встановлено, що 09.02.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК. До матеріалів справи додано направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я №47 від 09.02.2025 та акт відмови від проходження військово-лікарської комісії від 09.02.2025 року, складений старшим солдатом ОСОБА_4 . Розгляд справи призначено на 10.02.2025, згодом перенесено на 12.02.2025.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цей принцип походить з римського права і називається «non bis in idem».

На думку суду, друга постанова №635/М/2025 від 12.02.2025 винесена передчасно, так як мінімальний строк проходження ВЛК за попереднім направленням від 06.02.2025 4 дні станом на момент складання другого протоколу протоколу від 09.02.2025 року нескінчився, а отже в даному випадку порушено принцип «non bis in idem», тобто спірна постанова №635/М/2025 від 12.02.2025 дублює постанову №586/М/2025 від 12.02.2025 року, оскільки вони досить тісно пов`язані за суттю та в часі.

Пунктом 3 ч.3 ст.286КАС України визначено,що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, про яке йдеться у постанові №635/М/2025 від 12.02.2025 не знайшло свого підтвердження, відтак суд вважає за необхідне скасувати дану постанову, у зв`язку з чим позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.2,5-9,72-77,90,243-246,250,271,286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №635/М/2025 від 12.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений 01.04.2025 року.

Головуючий: Т.Є. Троян