Справа № 480/634/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 р.Справа № 480/634/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Великобубнівського споживчого товариства на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.12.2024, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 30.12.24 по справі № 480/634/22

за позовом Великобубнівського споживчого товариства

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Великобубнівське споживче товариство, звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, в якій просило:

-скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.08.2021 № 06, № 06, № 06, № 06, № 06, № 6.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у задоволенні позову Великобубнівського споживчого товариства до Головного управління Державної податкової служби в Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 р. та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме, Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у період з 21.07.2021 по 26.07.2021 посадовими особами відповідача були проведені фактичні перевірки позивача за фактичними місцями провадження діяльності, а саме: по-перше, кафе за адресою: вул. Центральна, буд. 32 Роменський р-н, Сумська область та, по-друге, магазинів за адресами: вул. Миру, буд. 3, с. Галка, Роменський р-н, Сумська область; вул. 40-річчя Перемоги, буд. 32 с. Ведмеже, Роменський р-н, Сумська область; вул. Миру, буд. 4, с. Ріпки, Роменський р-н, Сумська область; вул. Миру, буд. 88, с. Мокіївка, Роменський р-н, Сумська область; вул. Центральна, буд. 36, с. Великі Бубни, Роменський р-н, Сумська область; вул. Центральна, буд. 32, с. Рогинці, Роменський р-н, Сумська область.

За результатами перевірок були складені акти від 26.07.2021 № 3757/18/13/РРО/01765667, №3759/18/13/РРО/01765667, №3760/18/13/РРО/01765667, у яких зафіксовано порушення, а саме: по-перше, пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР; по-друге, ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями); по-третє, пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (зі змінами та доповненнями).

На підставі акта від 26.07.2021 № 3757/18/13/РРО/01765667 відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення: по-перше, від 17.08.2021 № 06, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 10200 грн за порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР щодо проведення розрахункових операції без використання режиму програмування найменування товарів, а саме: без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД; по-друге, від 17.08.2021 № 06, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 10000 грн за порушення статті 1 Закону № 481/95-ВР; пунктів 1, 2 Постанови № 957 (зі змінами та доповненнями) щодо продажу алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої.

На підставі акта від 26.07.2021 № №3759/18/13/РРО/01765667 відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення: по-перше, від 17.08.2021 № 06, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 10200 грн за порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР щодо проведення розрахункових операції без використання режиму програмування найменування товарів, а саме: без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД; по-друге, від 17.08.2021 № 06, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 20000 грн за порушення статті 1 Закону № 481/95-ВР; пунктів 1, 2 Постанови № 957 (зі змінами та доповненнями) щодо продажу алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої.

На підставі акта від 26.07.2021 №3760/18/13/РРО/01765667 відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення: по-перше, від 17.08.2021 № 06, яким застосовано штрафну санкцію в сумі 10200 грн за порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР щодо проведення розрахункових операції без використання режиму програмування найменування товарів, а саме: без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД; по-друге, від 17.08.2021 № 06 , яким застосовано штрафну санкцію в сумі 30000 грн за порушення статті 1 Закону № 481/95-ВР; пунктів 1, 2 Постанови № 957 (зі змінами та доповненнями) щодо продажу алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення обґрунтовані, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1.3 статті 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України, відповідно до положень пунктів 80.1, 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

За приписами підпунктів 80.2.20 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Судовим розглядом встановлено, що фактичні перевірки позивача проведені на підставі наказів Головного управління ДПС у Сумській області від 20.07.2021 № 1193-кп, 1194-кп, 1195-кп "Про проведення фактичної перевірки", у зв`язку з наявністю інформації, що міститься в інформаційних базах ДПС стосовно проведення розрахункових операцій при реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої; проведення розрахункових операцій при реалізації алкогольних напоїв та/або тютюнових виробів через реєстратори розрахункових операцій, без зазначення в розрахункових документах (касових чеках) суми акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів та з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового.

Також, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Вказана правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 26.03.2024 у справі №420/9909/23.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту спірних наказів вбачається як правова підстава для призначення перевірки (посилання на підпункт 80.2.2 ПК України), так і фактична (інформація, що міститься в інформаційних базах ДПС). У зазначених наказах фактичну підставу деталізовано шляхом посилання на отриману інформацію щодо можливого порушення, зазначено сферу, щодо якої її отримано, тобто має місце конкретизація фактичної підстави.

Враховуючи вищевикладене, у відповідача були правові підстави для проведення перевірок позивача та про такі підстави зазначено у наказах.

З приводу проведення перевірок за місцем провадження діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з актами від 26.07.2021 посадовими особами позивача було проведено фактичні перевірки за адресою кафе та магазинів, через які позивач здійснює діяльність.

Адреси магазинів та кафе відповідають адресам, які зазначені у свідоцтвах про право власності, які надані позивачем додатком до позовної заяви.

Доказів проведення фактичних перевірок за іншими адресами, ніж ті, що зазначені в актах, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у суду відсутні правові підстави вважати, що відповідачем здійснювалися перевірки не за місцем фактичного провадження діяльності платником податків діяльності.

Щодо податкових повідомлень-рішень № 06, № 06, № 06, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 11 с. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року№ 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до абз. 2 п. 7 ст. 3 вказаного Закону суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України затверджений наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 № 1057. Вказаний Наказ також визначає Вимоги щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних.

Відповідно до Вимог реєстратор розрахункових операцій з модемом повинен забезпечувати автоматичну із заданою сервером обробки інформації періодичністю передачу контрольно-звітної інформації до сервера обробки інформації за протоколом передачі інформації (для реєстраторів розрахункових операцій з контрольною стрічкою в електронній формі (КСЕФ) та електронних контрольних-касових реєстраторів, у тому числі передачу інформації про кожен надрукований розрахунковий документ).

За приписами пункту 2 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності).

Відповідно до п. 7 ст. 17 Закону 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Судовим розглядом встановлено, що в актах перевірки від 26.07.2021 №3757/18/13/РРО/01765667, №3759/18/13/РРО/01765667, №3760/18/13/РРО/01765667 відображено, що перевіркою електронних копій розрахункових документів (фіскальних касових чеків) реєстраторів розрахункових операцій типу/моделі МINI-Т 400МЕ: заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , сформованих та переданих до органу державної податкової служби РРО, які використовуються позивачем, встановлено, що у період з 01.01.2021 по 20.07.2021 проводились розрахункові операції пов`язані з реалізацією підакцизних товарів у п`яти магазинах та кафе, без зазначення коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, що є порушенням п. 11 ст.3 Закону № 265/95-ВР.

Крім того, відповідачем наведено конкретний перелік таких розрахункових документів, із зазначенням дати, часу, а також назви та ціни підакцизного товару.

Відповідальність за вказане порушення передбачена за п. 7 ст.17 Закону №265, а саме: штрафна санкція в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 5100 грн (300 х 17 грн).

Враховуючи те, що таке порушення позивачем допущено у п`яти магазинах та кафе, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно винесено ППР від 17.08.2021 № 06, № 06, № 06, яким застосовано штрафну санкцію в загальному розмірі 30600 грн (6 х 5100 грн).

Стосовно податкових повідомлень-рішень № 06, № 06 та № 06, колегія суддів зазначає таке.

Знідно зі статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої делеговано Кабінету Міністрів України.

Так, на реалізацію зазначеного права Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (з наступними змінами і доповненнями), якою запроваджені мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни на різні види алкогольних напоїв, виходячи з їх опису та приналежності до кодів виробів згідно з УКТЗЕД, а також визначений порядок здійснення їх розрахунку (примітки 1-4 додатку до постанови).

Судовим розглядом встановлено, що в актах перевірки від 26.07.2021 № 3757/18/13/РРО/01765667, №3759/18/13/РРО/01765667 відображено, що перевіркою електронних копій розрахункових документів (касових чеків) послідовно сформованих та створених в електронній формі шістьма РРО моделі MINI-T 400МЕ: заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , заводський номер ПБ за ФН , які містяться на контрольній стрічці в електронній формі в пам`яті шести РРО ФН , , , , , , поданих по дротових або бездротових каналах зв`язку до сервера обробки інформації електронних копій розрахункових документів і зібраних Системою зберігання і збору даних РРО для внесення даних РРО ФН , , , , , у бази даних Системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО ФН , , , , , , встановлено продаж позивачем шампанського, вина ігристого, коньяку, горілки в періоді з 01.01.2021 по 20.07.2021 за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої.

Як вбачається з матеріалів справи, у табличному форматі наведена, детальна інформація (у розрізі днів та часу роздрукованих касових чеків продажу, номерів чеків, найменувань товарів та вартості) проданих алкогольних напоїв у кафе за адресою: вул. Центральна, буд. 32 Роменський р-н, Сумська область, а також у п`яти магазинах за адресами: вул. Миру, буд. 3, с. Галка, Роменський р-н, Сумська область; вул. 40-річчя Перемоги, буд. 32 с. Ведмеже, Роменський р-н, Сумська область; вул. Миру, буд. 4, с. Ріпки, Роменський р-н, Сумська область; вул. Центральна, буд. 36, с. Великі Бубни, Роменський р-н, Сумська область; вул. Центральна, буд. 32, с. Рогинці, Роменський р-н, Сумська область.

З аналізу наведеного вище вбачається, що у кафе та п`яти магазинах позивачем здійснювався продаж шампанського, вина, коньяку та горілки в період з 01.01.2021 по 20.07.2021 за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої, чим було допущено порушення ст. 1 Закону №481, пункт 1, 2 Постанови № 957, а тому відповідачем правомірно винесено ППР від 17.08.2021 № 06, № 06 та № 06, яким застосовано штрафну санкцію в загальному розмірі 60000 грн (6*10000 грн).

Отже, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення, відповідач ГУ ДПС у Сумській області діяв на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, та обґрунтовано, а тому є правомірним та не підлягає скасуванню.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції правильно наголосив, що відповідачем в ході розгляду справи доведено правомірність застосування до позивача штрафних санкцій за спірними рішеннями, тоді як позивачем не надано належних доказів на спростування порушень зафіксованих в актах перевірки, а обґрунтування позивача не підкріпленні нормами чинного законодавства.

Відтак, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Великобубнівського споживчого товариства залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі № 480/634/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 01.04.2025 року