Справа № 440/1304/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/1304/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Батовський Святослав Ігорович подав через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- взнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.01.2025 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби, як особу, яка виключена з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в редакції, що була чинною до 17.05.2024 року включно;

- визнати протиправним та скасувати постанову військово-лікарської комісії від 08.01.2025, оскільки порушено процедуру проходження військово-лікарської комісії;

- визнати протиправним та скасувати наказ Командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.02.2024 він був виключений з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», оскільки він був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину. Однак, 08.01.2025 позивач був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав на їх прохання військово-обліковий документ, де в пункті 14 зазначено що « 09.02.2024 виключений з військового обліку військовозобов`язаних відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 08.01.2025 прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 направлений на військово-лікарську комісію, після чого визнаний «придатним» та направлений на загальну базову військову підготовку до військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вважає вказані дій протиправними, оскільки скористався своїм законним правом на виключення з військової обліку до набрання чинності Законом № 3633 від 11.04.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

13.02.2025 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшов відзив на позов, згідно якого наказ 43 від 08.01.2025 року видавав саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 і саме вищевказаний суб`єкт владних повноважень приймав рішення, а тому оскаржуваного наказу не приймав, оскільки немає таких повноважень.

17.02.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, згідно з яким зміст позову свідчить, що відповідно до відомостей з облікової картки ОСОБА_1 11.05.2016 року останнього відповідно до п 6. частини 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключено з військового обліку. Так, відповідно до вищевказаної норми, виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. На момент призову ОСОБА_1 вищевказана норма не чинна. відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону № 2232-XII громадяни України які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.

20.02.2025 від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позов, згідно з яким зміст позову свідчить, що повноваження щодо перевірки підстав зняття військовозобов`язаних з обліку, а також повноваження щодо перевірки законності дій ІНФОРМАЦІЯ_4 під час проведення мобілізаційних заходів, у військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

09.02.2024 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виключений з військового обліку військовозобов`язаних відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», в тій редакції, яка була чинна на той момент.

Як вбачається з довідки про звільнення серія ПОЛ №00090 Полтавської виправної колонії №64, ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державно кримінально-виконавчої служби з 28 січня 2016 року по 25 липня 2019 року.

08.01.2025 зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав на їх прохання військово-обліковий документ, де в пункті 14 зазначено що « 09.02.2024 виключений з військового обліку військовозобов`язаних відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Однак, як наголошує позивач, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не взято до уваги цей факт. Пояснили, що будуть розбиратись в самому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. 08.01.2025 прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 направлений на військово-лікарську комісію, після чого визнаний «придатним» та направлений на загальну базову військову підготовку до військової частини НОМЕР_1 .

Вважаючи дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби, як особу, яка виключена з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в редакції, що була чинною до 17.05.2024 року включно протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України строк дії воєнного часу продовжується станом і на час розгляду справи.

Згідно з п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, що була чинною до 17.05.2024 року включно, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Як встановив суд, саме на цій підставі позивача 09.02.2024 року виключено з військового обліку.

Суд зазначає, що 08.01.2025 позивач був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Станом на 08.01.2025 року та станом на теперішній п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Частина 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу з 18.05.2024 року не містить такої підстави для виключення з військового обліку, як попереднє засудження особи до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

На момент призову ОСОБА_1 вищевказана норма не чинна, відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону № 2232-XII громадяни України які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із вступом його в силу і з моментом втрати ним юридичної сили.

За колом осіб дія нормативно-правового акта поділяється на такі види: загальні (розраховані на все населення), спеціальні (розраховані на певне коло осіб) та виняткові (роблять винятки із загальних і спеціальних).

На порядок дії нормативно-правового акта за колом осіб поширюється загальне правило: нормативно-правовий акт діє стосовно всіх осіб, які перебувають на території його дії і є суб`єктами відносин, на яких він розрахований. Коло осіб, на яких поширює свою дію той чи інший нормативно-правовий акт, може визначатися також за ознакою статі, віком, професійної приналежності (наприклад, військовослужбовці), станом здоров`я.

Так, у зв`язку із внесенням змін до Закону №2232-XII було змінено підстави для взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього. Метою таких змін було розширення кола осіб, щодо яких діє військовий обов`язок, і які у разі потреби можуть бути залучені для доукомплектування Збройних Сил України, тобто збільшення мобілізаційного ресурсу держави.

Від часу опублікування (набрання чинності) змін до цього Закону він поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на усіх осіб, що не досягли граничного віку перебування в запасі або визнані непридатними до військової служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вказаних правових норм наведена Верховним Судом у постановах від 19.09.2018р. у справі №814/4386/15 та від 17.02.2020 року у справі №820/3113/17.

Постановою КМУ від 23 лютого 2022 року №154 затверджено «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», відповідно до п.1. якого, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

16.05.2024 Кабінет Міністрів України постановою № 560 затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560).

Згідно з п. 4 Порядку № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані: особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

Згідно з п. 49 Порядку № 560, у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Приписами п. 54 Порядку № 560 передбачено, що у ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на наведені вище положення ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку № 560, з 18.05.2024 року особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, підлягають взяттю на військовий облік та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, доводи представника позивача з приводу того, що оскільки позивач був виключений з військового обліку до набрання чинності Закону № 3633 від 11.04.2024 року, то не міг бути призваний на військову службу під час мобілізації є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Оскільки, за нормами чинного законодавства наявність судимості за вчинення тяжкого злочину не є підставою для виключення з військового обліку, а згідно з довідкою ВЛК № 55 від 08.01.2025 року № 46/192, дій відповідача щодо взяття позивача на військовий облік та щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації є правомірними.

Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення).

Відповідно до Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК) приймають постанови.

Кожний призовник оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за наявності медичних показань і лікарями інших спеціальностей.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я.

Інакше кажучи військово-лікарська експертиза це медичний огляд певної категорії громадян визначених у Положенні, який оформлюється свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови ВЛК можуть бути оскаржені у позасудовому або у судовому порядку.

Досудовий порядок передбачає оскарження постанови ВЛК до вищої ВЛК. Постанови будь-яких ВЛК можуть переглядатися ЦВЛК. Для звернення у ВЛК вищого рівня або ЦВЛК необхідно подати заяву про перегляд оскаржуваної постанови ВЛК, додати до неї наявну медичну документацію (за можливості і цивільну) та документи, що були видані ВЛК. Заява складається у довільній формі, але має у собі містити підстави та обґрунтування необхідності перегляду рішення ВЛК яке ви оскаржуєте.

У судовому порядку можуть оскаржуватися тільки постанови ЦВЛК. Оскарження здійснюється у порядку адміністративного судочинства. Але ж перш ніж звертатися до суду слід використати можливість скасування постанови ВЛК до ВЛК вищого рівня.

Позивачем постанова ВЛК не оскаржена.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_5 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко