Справа № 240/1778/25
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/1778/25

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (далі ГУ ПФУ у Житомирській області) про:

- визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку та виплаті пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) в редакції, чинній до 01.10.2017 року, а саме без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 23.07.2024 року;

- зобов`язання ГУ ПФУ у Житомирській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ в редакції, чинній до 01.10.2017 року, а саме без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 23.07.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Житомирській області, отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач зазначає, що відповідач протиправно не здійснив їй перерахунок пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років згідно п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній до 01.10.2017 року, без застосування двоскладової формули при її обчисленні, у зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 28.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позов, у якому заперечив проти позовних вимог, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що позивачу було призначено пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Як зазначає відповідач, 11.10.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ, згідно з яким пункт другий статті 56 Закону №796-ХІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доповнено словами і цифрами "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка, в свою чергу, передбачає перерахунок пенсії за двоскладовою системою нарахування пенсії.

Відповідач зазначає, що з урахуванням підвищення на 12% згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 №312 "Про додаткові заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.56 Закону №796-XII, за період роботи на територіях радіоактивного забруднення та з урахуванням норм частини другої статті 27 Закону № 1058-ІV складе 168,00 грн. Зазначає, що проводити обчислення пенсії у такому порядку є недоцільним, оскільки призводить до зменшення розміру пенсійної виплати.

Крім того, вказує, що оскільки позивач не виявила бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 ст. 27 Закону №1058-IV, а залишилась на пенсії за віком на умовах ч.1 ст.27 Закону №1058-IV, тому в Управління відсутні підстави виплати збільшення пенсії, передбаченого ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №2148-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Сторонами у справі не заперечується, що ОСОБА_1 , 1965 р.н. є потерпілою особою від аварії на ЧАЕС категорії 3, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком (посвідчення пенсіонера видане 15.08.2017 року).

Позивач звернулась до відповідача із заявою від 03.12.2024 року, яка отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України 11.12.2024 року, щодо здійснення їй з 01.01.2024 року перерахунку пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній до 01.10.2017 року, без застосування двоскладової формули при її обчисленні, з урахуванням раніше проведених виплат.

Однак, за результатами розгляду заяви позивача відповідач листом від 19.12.2024 року №30593-30642/І-02/8-0600/24 повідомив ОСОБА_1 про те, що вона отримує пенсію відповідно до Закону №1058-IV, редакція якого з 01.01.2004 року не визначає розрахунок пенсії у відсотковому розмірі від заробітку, як це було передбачено статтею 19 Закону України 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", натомість містить механізм розрахунку пенсії, який складається з двох частин (ч.2 статті 27 Закону №1058-IV), згідно якого за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. Зважаючи на те, як повідомив відповідач позивача, що 11.10.2017 року до Закону №796-ХІІ були внесені зміни, зокрема, п.2 ст.56 викладено у редакції, за якою право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах ч.2 ст.27 Закону №1058-IV, - ті особи, які після 01.10.2017 року звертаються із заявами про перерахунок пенсії відповідно до п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ в редакції, чинній до 01.10.2017 року (тобто без застосування двоскладової формули при її обчисленні), не мають права на такий перерахунок пенсії без урахування вимог ч.2 ст.27 Закону №1058-IV.

Отже, фактично відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії відповідно до її заяви.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1058-ІV передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається, зокрема, з цього закону і Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 1 Закону №796-ХІІ встановлено, що даний Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним, до категорій, 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 56 Закону №796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Так, згідно з пунктом 2 статті 56 Закону №796-ХІІ в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" частину 2 доповнено словами і цифрами "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною першою статті 27 Закону №1058-IV визначено формулу розрахунку розміру пенсії за віком, а частиною другою цієї статті передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Водночас, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена пунктом 2 статті 56 Закону №796-ХІІ, як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону №796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.06.2024 року по справі №300/3435/21 та є обов`язковою для застосування в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України.

Отже, оскільки позивач є потерпілою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, на неї розповсюджується дія статті 56 Закону №796-XII, а тому перерахунок її пенсії повинен здійснюватися за кожен повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище 75% заробітку, відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII.

Разом з тим, посилання відповідача на неможливість застосування до позивача пункту 2 статті 56 Закону №796-XII у зв`язку з непризначенням йому пенсії згідно умов частини 2 статті 27 Закону №1058-IV (двоскладова формула) суд оцінює критично.

Суд зауважує, що пенсія позивачу призначена до внесення до закону змін, які передбачили дану умову (тобто до 11.10.2017 року), а попередня редакція вказаної статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без умови призначення пенсії на підставі частини 2 статті 27 Закону №1058-IV. Зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення відповідних змін.

Таким чином, оскільки в цьому випадку пенсія позивачу не призначається вперше, а належить до перерахунку, то на неї не поширюється вказана умова.

Вказане підтверджується постановою Верховного Суду від 25.06.2024 року у справі №300/3435/21, в якій зазначено, що оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII, то згідно з вимогами статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють позивача права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон №2148-VIII, яким було внесено зміни до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплати позивачу пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 01.10.2017 є протиправними.

Відтак, вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку та виплаті пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року №796-ХІІ в редакції, чинній до 01.10.2017 року, а саме без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні), підлягає задоволенню.

Відповідно, підлягає задоволенню й вимога ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ у Житомирській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ в редакції, чинній до 01.10.2017 року, а саме без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні).

Однак, визначаючись щодо дати з якої слід провести перерахунок пенсії позивачу, суд зауважує, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту 1.8 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Право на перерахунок пенсії реалізується особою на підставі власного волевиявлення шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви.

Як встановлено частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, оскільки заяву позивача від 03.12.2024 року про перерахунок пенсії прийнято територіальним пенсійним органом 11.12.2024 року, - пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.12.2024 року. А тому позовні вимоги щодо перерахунку пенсії з 23.07.2024 року по 30.11.2024 року не підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про недоцільність проведення перерахунку пенсії позивача, побудовані на підставі умовного розрахунку цієї пенсії, не заслуговують на увагу.

Суд зауважує, що Закон № 796-XII не містить жодних норм щодо обмеження частини пенсії, обчисленої відповідно до його положень за період роботи особи на територіях радіоактивного забруднення максимальною величиною 168,00 грн.

Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 09.04.2020 у справі № 560/869/17 та від 25.06.2024 у справі № 300/3435/21.

Незастосування двоскладової процедури автоматично усуває й обмеження у 168,00грн, оскільки воно є невід`ємною частиною цієї процедури. Відтак, зазначення щодо відсутності цього обмеження у резолютивній частині рішення не є доцільним. При цьому суд зауважує, що пенсія позивача повинна розраховуватись виключно за нормами пункту 2 ст.56 Закону № 796-XII у редакції до 11.10.2017, яка не передбачає жодних обмежень, ідентичних тим, що вводяться двоскладовою процедурою.

Щодо посилання відповідача на неподання позивачем заяви про перерахунок пенсії за встановленою формою і порядком, суд зазначає, що "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, не встановлено імперативного припису щодо обов`язковості подання заяви лише через структурний підрозділ, натомість міститься норма про право особи подати заяву разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту, через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Позивач звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії у довільній формі, що, на переконання суду, свідчить про реалізацію нею свого права на таке звернення. При цьому заява позивача містила чітку вимогу про перерахунок її пенсії відповідно до положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин оформлення заяви не на бланку, як визначено Порядком № 22-1, або подання її засобами поштового зв`язку не можуть бути підставою для відмови у реалізації позивачем права на отримання доплати до пенсії, визначеної законом.

Аналогічна правова позиція з цього приводу викладена Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 748/696/17.

В зв`язку з тим, що при поданні адміністративного позову позивач судовий збір не сплачувала з підстави звільнення від його сплати, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із збільшенням її розміру на 1% (один відсоток) заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України від 28.02.1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній до 01.10.2017 року, а саме без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) із збільшенням її розміру на 1% (один відсоток) заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній до 01.10.2017 року, а саме: без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні), починаючи з 01.12.2024 року, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко

31.03.25