Справа № 159/8659/24
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/8659/24
Провадження № 2-а/159/55/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник Самулевич Олена Миколаївна (Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1898 від 16.12.2024 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Самулевич О.М., звернувся в суд з даним адміністративним позовом.

Позові вимоги обґрунтовані тим, що, згідно постанови № 1898 від 16.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, 09.10.2024 року о 15 год. 08 хв. у ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час дії особливого періоду, було встановлено через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», що військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року не уточнив адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані шляхом прибуття самостійно до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до ЦНАПу, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), на виконання абзацу 4, п. 1, ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-IX, та абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим порушив вищезазначені норми, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та вказує, що відповідачем було порушені вимоги ч. 1 ст. 268 та ч. 1 ст. 278 КУпАП. Зокрема, стороною відповідача не було повідомлено особу, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, та його представника (адвоката) про місце і час розгляду справи. Справу було розглянуто за їх відсутності без роз`яснення їх прав та обов`язків під час її розгляду, що є підставою для визнання даної постанови неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури.

Так, представник позивача вказує, що у період з 17.10.2024 року по 26.12.2024 року, як позивач, так і адвокат, звертались до ІНФОРМАЦІЯ_4 з клопотанням про повідомлення належним чином про дату і місце розгляду справи.

Крім цього, представник позивача вказує, що військовозобов`язаний (позивач) здійснив усі необхідні дії в частині уточнення даних шляхом прибуття самостійно до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку у період після виникнення такого обов`язку та у військовому квитку у графі «Службові відмітки» зроблено запис Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про присвоєння позивачу окремого номера запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема № .

Крім цього, 20.09.2024 року відповідачем було проведено перевірку у військовозобов`язаного (позивача) підстав для відстрочки, встановлених ЗакономУкраїни «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як у здобувача освіти, та оформлено відстрочку на строк до 20.09.2025 року.

Відповідач, як уповноважений органом адміністрування держателя Реєстру, та орган ведення Реєстру має можливість отримання таких персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, був зобов`язаний отримати їх відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідач, як уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру, та орган ведення Реєстру, мав можливість отримати дані (відомості) про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) військовозобов`язаного (позивача), в тому числі за допомогою зчитування двовимірного штрих коду (далі - QR-код військово-облікового документа), відображеного у дійсному військово-обліковому документі у паперовій формі позивача, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, з Єдиного державного демографічного реєстру.

Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 1898 від 16.12.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно довідки про доставку електронного документу від 30.12.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 30.12.2024 року, однак відзив на пред`явлений позов у строк, встановлений судом, не подав.

28.01.2025 року представником ІНФОРМАЦІЯ_2 подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову.

Зокрема, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час дії особливого періоду, не виконав обов`язку передбаченого абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

По даному факту 09.10.2024 року було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та було повідомлено позивача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 00 хв. 17.10.2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було відкладено двічі за клопотанням представника позивача.

Листами від 09.11.2024 року та 25.11.2024 року, які були надіслані засобами поштового зв`язку, позивача було повідомлено про перенесення розгляду справи на 14 год. 00 хв. 21.11.2024 року та на 14 год. 00 хв. 16.12.2024 року. Однак, вказані повідомлення повернуті відправнику з відміткою поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Крім цього, представник відповідача вказує те те, що засобами телефонного зв`язку було повідомлено про дату та час розгляду справи представника позивача.

16.12.2024 року позивач на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, а тому розгляд справи було проведено у відсутності позивача та його представника, за результатами розгляду якого було прийнято постанову № 1898 від 16.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вказану постанову було вручено представнику позивача Самулевич О.М. 18.12.2024 року.

Таким чином, представник відповідача вважає, що твердження позивача та його представника щодо порушення прав позивача, визначених ст. 268 КУпАП, є надуманими, безпідставними і такими, що не знайшли свого підтвердження в його адміністративному позові та в матеріалах адміністративної справи.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що оскаржувана постанова № 1898 від 16.12.2023 року є законною та не підлягає скасуванню, а тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

В подальшому представником позивача подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач виклав свої спростування обставин, викладених у відзиві. Зокрема представник позивача зазначає, що викладені у відзиві обставини є необґрунтованими, належними доказами не стверджені, а відтак - на увагу не заслуговують. Так, зокрема відповідачем подано відзив на пред`явлений позов з порушенням строків подання такого відзиву.

Крім цього, що долучені до відзиву докази направлення повідомлення позивачу про дату, час та місце розгляду справи не можуть слугувати належними та допустимими доказами, оскільки долучений конверт поштового зв`язку не можливо ідентифікувати, щодо дати та дійсності його направлення та відсутністю на вказаному конверті відміток засобів поштового зв`язку. Враховуючи викладене, представник позивача просила долучені до відзиву докази направлення позивачу повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не приймати до уваги та виключити з числа доказів з підстав їх неналежності та недопустимості, а справу вирішувати за наявними матеріалами.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, представник позивача вказує на відсутність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Як встановлено з змісту оскаржуваної постанови № 1898 від 16.12.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , суть правопорушення полягає в тому що, 09.10.2024 року о 15 год. 08 хв. у ІНФОРМАЦІЯ_3 під час дії особливого періоду було встановлено через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», що військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року не уточнив адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), на виконання абзацу 4, п. 1, ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 р.3633-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, абз. 6 ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено «інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження», чим порушив вище зазначені норми, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно Указу Президента України № 272/2024 від 06.05.2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженим Верховною Радою України Законом № 3685-IX від 08.05.2024 року, з 14.05.2024 року продовжено строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

З оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, на виконання абз.6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, у пред`явленому позові представник позивача не заперечує той факт, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, на виконання абз.6 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Сам факт отримання у ІНФОРМАЦІЯ_3 Штрих- коду (QR-код) (унікального ідентифікатора електронного військового квитка) не підтверджує ту обставину, що позивач оновив свої військово-облікові дані у встановлений період.

Таким чином, стороною позивача не доведено, що він будучи військовозобов`язаним, був звільнений від виконання обов`язку з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року уточнити свої облікові дані у встановленому порядку.

Крім цього, твердження сторони позивача про застосування примітки до ст. 210 КУпАП, відповідно до змісту якої положення ст.ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, не можуть слугувати підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, того, що держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів має можливість отримати персональні дані призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Крім цього, твердження представника позивача про винесення оскаржуваної постанови з порушенням вимоги КУпАП, зокрема, щодо неповідомлення позивача та його представника про місце і час розгляду справи та розгляд справи у їх відсутності також повністю спростовуються долученими стороною відповідача доказами.

Так, згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 18450 від 25.11.2024 року ОСОБА_1 та його представнику Самулевич Олені Миколаївні було скеровано повідомлення про розгляд протоколу у справі про адміністративне правопорушення № 1898 від 09.10.2024 року о 14 год. 00 хв. 16.12.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії поштового конверту, адресованому ОСОБА_1 встановлено, що вказаний лист повернуто відправнику з відміткою поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім цього, Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що сторони процесу повинні вживати заходи для того, щоб дізнатися про рух та розгляд їх справ. Так, в пункті 41 рішення Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03) зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Аналогічна позиція висловлена також в пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 26 квітня 2007 року по справі «Шевченко проти України» (Заява N 8371/02). Європейський Суд, де зазначив, що заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки між вереснем 2002 року та груднем 2003 року та після 2 червня 2004 року, щоб довідатись про стан провадження у його справі.

Таким чином, є всі правові підстави вважати повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 доставленим, однак останній не бажав одержувати адресовану йому поштову кореспонденцію, тобто уникав отримання повідомлення та не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Також, представником позивача не спростовано твердження представника відповідача, викладені у відзиві на пред`явлений позов, про факт повідомлення представника позивача, як захисника Краєвського Р.О., в телефонному режимі про дату, час та місце розгляду справи. А тому є усі праві підстави вважати, що представник позивача була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Крім цього, слід зазначити, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, було неодноразово відкладено за клопотанням представника позивача, у зв`язку з її зайнятістю в судових засіданням, однак будь-які докази такої участі представника позивача в судових засіданнях до матеріалів справи не долучено, а тому зазначена вище процесуальна поведінка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, з врахуванням строків накладення адміністративного стягнення, переконливо свідчить про очевидне зловживання останніми своїми процесуальними правами з метою уникнення адміністративної відповідальності в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Так, з долученої до матеріалів справи заяви ОСОБА_1 від 12.12.2024 року встановлено, що останній звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою про закриття провадження у справі, у зв`язку з закінченням строків накладення стягнення, що свідчить про умисне затягування позивачем та його представником строків розгляду справи.

Таким чином, заяви та клопотання позивача та його представника про відкладення розгляду справи були всіляко спрямованими на ухилення від відповідальності, а тому слід вважати, що особа, яка притягується до відповідальності, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а розгляд справи по суті у відсутності ОСОБА_1 та у відсутності його захисника не було порушенням права особи на захист.

Крім цього, слід зазначити, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не є обов`язковою, що передбачено ст. 268 КУпАП, а тому орган (посадова особа) уповноважена на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, мав право розглянути справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Решта доводів позивача та його представника не спростовують висновків суду, а тому відхиляються за безпідставністю.

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена.

Суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2024 року, винесена відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник Самулевич Олена Миколаївна (Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1898 від 16.12.2024 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. Бойчук