Справа № 520/1857/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 р. № 520/1857/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного управління м. Харкова про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Харківського квартирно-експлуатаційного управління, яка викладена в листі від 23.01.2025 р. за вих. № 583/336 в реалізації у встановленому розділом 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 р., порядку права ОСОБА_1 на виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Харківське квартирно-експлуатаційне управління подати до виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , для забезпечення постійним житлом ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй протиправно відмовлено в реалізації у встановленому розділом 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018, порядку права на виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 . За доводами позивача, вона набула права на виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , для забезпечення її постійним житлом та на даний час у встановленому порядку не видано жодних законодавчих норм, які б обмежували встановлену чинним військовим житловим законодавством житлову пільгу для військовослужбовців та звільнених з військової служби осіб, щодо можливості реалізації їх права на забезпечення постійним житлом шляхом його виключення з числа службового. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 31.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач, Квартирно-експлуатаційного управління м. Харкова, подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав заперечення проти позову, зазначивши, що дійсно позивач перебуває на квартирному обліку в Харківському гарнізоні у загальній черзі з 04.03.2024 за №1864, в першочерговій з 04.03.2024 за № 922. Однак, обов`язковою передумовою для отримання житла є настання черги на отримання житла. За доводами відповідача, сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, згідно якої виклала свої заперечення проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, та підтримала свої доводи, викладені в позовній заяві. Позивач зазначила, що відповідач відмовився вирішувати звернення позивача у встановленому порядку, що призвело до звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є майором та перебуває на військовій службі за контрактом осіб офіцерського складу в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені І. Кожедуба з 26.07.1999 по теперішній час, що підтверджується витягом з послужного списку та довідкою Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба від 21.01.2025 № 25/95/92/пс (а.с. 16-19). Позивач має календарну вислугу років більше 20 років, що не заперечується сторонами.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД від 14.11.2018 (а.с. 15) та перебуває на квартирному обліку в Харківському гарнізоні в загальній черзі з 04.03.2024 за № 1864, в першочерговій черзі з 04.03.2024 за № 922, що підтверджується довідкою Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 23.01.2025 № 583/337. (а.с. 22)

Позивач разом зі своїм сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , житловою площею 44,8 м.кв., на підставі ордеру на житлове приміщення №099987 від 10.10.2016. (а.с. 14)

Рішенням житлової комісії Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба надано майору ОСОБА_1 на склад сім`ї 2 особи (вона, син 2006 року народження) постійну житлову площу шляхом виключення її з числа службової за адресою: АДРЕСА_2 (2-кімнатна) зі зняттям з квартирного обліку, що підтверджується витягом з протоколу № 1 від 22.01.2025. (а.с. 20)

Наказом командира начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.01.2025 № 90 затверджено протокол житлової комісії Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба від 22.01.2025 № 1 щодо надання майору ОСОБА_1 на склад сім`ї 2 особи (вона, син 2006 року народження) постійну житлову площу шляхом виключення її з числа службової за адресою: АДРЕСА_2 (2-кімнатна) зі зняттям з квартирного обліку згідно п. 10 глави VII Наказу МО України від 31.07.2018 № 380 "Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", що вбачається з відповідного витягу. (а.с. 21)

Позивач 23.01.2025 звернулася до Харківського квартирно-експлуатаційного управління з заявою щодо виключення квартири з числа службового житла Міністерства оборони України.

Листом від 23.01.2025 № 583/336 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Харківського квартирно-експлуатаційного управління повідомлено позивача, що рішенням заступника Міністерства оборони України від 04.11.2022 № 2551/з/5 та рішенням Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ України та членів їх сімей жилими приміщеннями, протоколу від 16.11.2022 № 142 питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядається для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті. (а.с. 23)

Вважаючи протиправною зазначену відмову, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі за текстом - Закон №2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 2 цього Закону ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законами України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

На виконання приписів ст. 12 Закону № 2011-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі за текстом - Порядок № 1081), яким визначено механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Так, п. 3 Порядку №1081 установлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Отже, Порядком №1081 на даний момент визначено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а саме: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Тобто, законодавством прямо передбачено право військовослужбовців самостійно визначатись, яким способом (шляхом) вони бажають реалізувати своє право на забезпечення житлом для постійного проживання.

Реалізація забезпечення постійним житлом шляхом його виключення з числа службових жодним чином не пов`язується законодавством з квартирною чергою особи, яка обрала такий спосіб забезпечення житлом.

Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (п. 6 Порядку №1081).

У пункті 11 Порядку №1081 встановлено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно- експлуатаційного органу.

Згідно з п. 22 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться в військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380).

Цією Інструкцією визначено зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Згідно з п.10 Інструкція №380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку з скороченням штатів, інваліди першої чи другої групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими жилими приміщеннями, незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на квартирному обліку. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району встановленим порядком.

Згідно зі ст.ст. 5, 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надається, зокрема, така пільга, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантії соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах СБУ, податковій, міліції, прокуратурі, тощо (рішення КСУ від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Враховуючи вищевикладені норми, суд зазначає, що визначальними обставинами - матеріальними підставами для визнання права на виключення житла з числа службового є: перебування позивача на військовій службі, наявність календарної вислуги від 20 років, перебування на квартирному обліку, що надає право на забезпечення постійним житлом, в тому числі і шляхом виключення квартири з числа службових.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 636/1514/19

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач є діючим військовослужбовцем, має календарну вислугу років більше 20 років, має статус учасника бойових дій (підтверджується відповідним посвідченням), перебуває на квартирному обліку з 04.03.2024 за № 1864, в першочерговій черзі з 04.03.2024 за № 922, проживає в службовій квартирі разом з сином, отже має усі умови, визначені п.10 Інструкції, для реалізації права на виключення житла, яке займає позивач, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.

Доводи відповідача про те, що питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядається виключно для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті є безпідставними, оскільки відповідно до п.10 розділу УІІ Інструкції № 380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Інших підстав для відмови позивачу в здійсненні заходів для виключення займаного позивачем житла з числа службових у листі Квартирно-експлуатаційного управління м. Харкова від 23.01.2025 № 583/336 не зазначено.

Суд зазначає, що внаслідок дій відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічні правові висновки викладені і у постановах Верховного Суду від 12 листопада 2020 року по справі №640/10473/19, від 03 лютого 2021 року по справі №636/1480/19, від 04 березня 2020 року по справі №636/1514/19, від 16 червня 2021 року по справі №636/5008/19, від 04 листопада 2021 року по справі №636/2897/19, від 23 лютого 2022 року по справі №953/17339/20 та від 17.09.2024 у справі № 520/14989/23, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також у рішенні ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 02 березня 2011 року, ЄСПЛ констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників, останніх було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло.

Таким чином, суд вважає неправомірною відмову Харківського квартирно-експлуатаційного управління, яка викладена в листі від 23.01.2025 за вих. № 583/336 в реалізації у встановленому розділом 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 р. права позивача на виключення з числа службових квартири за адресою: АДРЕСА_2 (2-кімнатна).

Також, суд зазначає, що відповідно до вимог п.п. 5-7 розділу VII Інструкції № 380 КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району лише готує список надання житлової площі для постійного проживання, а питання щодо надання житла для постійного проживання шляхом виключення квартири з числа службової має вирішуватися Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, що утворюється наказом Міністерства оборони України.

Таким чином, судове рішення має на меті ефективний захист прав позивача та не вплине на черговість надання житлової площі для постійного проживання.

Також, суд зазначає, що органом, уповноваженим приймати рішення про виключення житлових приміщень з числа службових, є виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради. (ч. 2 п. 11 Порядку №1081).

Так, у спірних правовідносинах органом, уповноваженим розглянути питання про виключення житла, яке займає позивач, зі складу службових, є Виконавчий комітет Харківської міської ради, як її виконавчий орган.

Отже, суд приймає до уваги доводи позивача щодо необхідності зобов`язання Квартирно-експлуатаційного управління м. Харкова подати до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , для забезпечення постійним житлом ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Квартирно-експлуатаційне управління м. Харкова подати до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири за адресою: АДРЕСА_2 (2-кімнатна), в порядку, передбаченому Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 та Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Так, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Квартирно-експлуатаційного управління м. Харкова (вул. Григорія Сковороди, 61, м. Харків, 61024, ) про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову, оформлену листом Квартирно-експлуатаційного управління м. Харкова від 23.01.2025 № 583/336, в реалізації у встановленому розділом 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 р. права ОСОБА_1 на виключення з числа службових квартири за адресою: АДРЕСА_2 (2-кімнатна).

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційне управління м. Харкова подати до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири за адресою: АДРЕСА_2 (2-кімнатна), в порядку, передбаченому Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 та Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН