Справа № 160/34778/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
31.12.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
1) період роботи з 01.07.2000 по 31.05.2002, оскільки в довідці не вірно зазначено код КП згідно постанови Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;
2) період роботи з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року, оскільки згідно наказу про атестацію №725 від 30.12.2009, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №496 від 22.07.2011 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
3) період роботи з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року, оскільки згідно наказу про атестацію №480а від 17.06.2016 року, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №473 від 17.04.2019 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи за Списком №2 відповідно до пільгової довідки №72 від 23.05.2024 року:
1) період роботи з 01.07.2000 по 31.05.2002, оскільки в довідці не вірно зазначено код КП згідно постанови Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;
2) період роботи з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року, оскільки згідно наказу про атестацію №725 від 30.12.2009, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №496 від 22.07.2011 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
3) період роботи з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року, оскільки згідно наказу про атестацію №480а від 17.06.2016 року, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №473 від 17.04.2019 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з 04.06.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
03.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду уточнену позовну заяву, яка буде відповідати вимогам статті 160 КАС України в частині визначення суб`єкту владних повноважень (відповідача), яким прийнято оскаржуване рішення (для суду та для учасників справи, що будуть брати участь у справі).
10.01.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із уточненою позовною заявою, поданою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить:
1) період роботи з 01.07.2000 по 31.05.2002, оскільки в довідці не вірно зазначено код КП згідно постанови Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;
2) період роботи з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року, оскільки згідно наказу про атестацію №725 від 30.12.2009, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №496 від 22.07.2011 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
3) період роботи з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року, оскільки згідно наказу про атестацію №480а від 17.06.2016 року, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №473 від 17.04.2019 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи за Списком №2 відповідно до пільгової довідки №72 від 23.05.2024 року:
1) період роботи з 01.07.2000 по 31.05.2002, оскільки в довідці не вірно зазначено код КП згідно постанови Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;
2) період роботи з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року, оскільки згідно наказу про атестацію №725 від 30.12.2009, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №496 від 22.07.2011 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
3) період роботи з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року, оскільки згідно наказу про атестацію №480а від 17.06.2016 року, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №473 від 17.04.2019 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 04.06.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач протиправно відмовив у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, посилаючись на пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та протиправно не зарахував до пільгового стажу по Списку №2 періоди роботи з 01.07.2000 року по 31.05.2002 року, з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року та з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
14.01.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Також вказаною ухвалою залучено співвідповідачем у даній справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
23.01.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-1 зазначив, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із недосягненням пенсійного віку. Також відповідач-1 зазначив, що період роботи з 01.07.2000 року по 31.05.2002 року не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 оскільки в довідці не вірно зазначено код КП згідно постанови Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», а періоди роботи з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року та з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року оскільки цех №6 у вказані періоди відсутній в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. У зв`язку з чим відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі 14.01.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відповідач-2 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
04.06.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2.
Також в даному рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 32 роки 06 місяців 01 день, а пільговий стаж за Списком №2 17 років 03 місяці 23 дні.
Крім цього оскаржуваним рішення також відмолено у зарахування до пільгового стажу по Списку №2:
- період роботи з 01.07.2000 року по 31.05.2002 року, оскільки в довідці не вірно зазначено код КП згідно постанови Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;
- період роботи з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року, оскільки згідно наказу про атестацію №725 від 30.12.2009, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №496 від 22.07.2011 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2;
- період роботи з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року, оскільки згідно наказу про атестацію №480а від 17.06.2016 року, трубний цех №6 відсутній в переліку цехів, а наказом №473 від 17.04.2019 трубний цех №6 є в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача-1, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637).
Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як встановлено судом, в трудовій книжці позивача наявні наступні записи щодо спірного періоду роботи позивача, а саме (далі мовою оригіналу):
- 01.07.2000 року принята в цех отделки геологоразведочных труб резчиком труб на отделке 4 разряда;
- 01.06.2002 року переведена в цехе отделки геологоразведочных труб оператором станков с программным управлением на отделке труб 5 разряда;
- 01.07.2011 року переведена в трубный цех №6 оператором станков с программным управлением на отделке труб 5 разряда;
- 01.10.2015 року переведена в трубопрокатный цех оператором станков с программным управлением на отделке труб 5 разряда;
- 01.03.2019 року переведена в трубный цех №6 оператором станков с программным управлением на отделке труб 5 разряда;
- 17.12.2019 року звільнена з заводу згідно ст.40 п.1 КЗпП України.
З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №72 від 23.05.2024 року вбачається, що позивач в період з 01.07.2000 року по 31.05.2002 року працювала на посаді різальника труб і заготовок, яка передбачена Списком №2 пільгових професій.
Крім цього факт роботи позивача протягом вказаного періоду на посаді різальника труб і заготовок підвтерджується трудовою книжкою позивача.
В свою чергу суд зазначає, що означена довідка містить неточності, а саме: не вірно заповнено КП професії різальники труб і заготовок 2040400а-1753б постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року.
При цьому в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №72 від 23.05.2024 року фактично підприємством, яке видало дану довідку, допущено описку, а саме: зазначено код КП професії «робітники і бригадири, зайняті на обробці та сортуванні металу і готової продукції» (2040400а-1753б) при визначенні професії «різальник труб і заготовок».
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваним рішенням протиправно відмовлено в зарахуванні позивачу до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 01.07.2000 року по 31.05.2002 року, а тому вказаний період роботи підлягає зарахуванню позивачу до пільгового стажу по Списку №2, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та задоволенню підлягають.
Щодо періодів роботи позивача з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року та з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року, суд зазначає наступне.
Підставою для неврахування означених періодів роботи до пільгового стажу позивача слугував той факт, що цех №6 у вказані періоди відсутній в переліку цехів, яким за результатом атестації робочих місць за умовами праці, підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 року, (далі Порядок №442) та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджені постановою Міністерства праці України №41 від 01.09.1992 року, (далі Методичні рекомендації) атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 або №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 або №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 або №2.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Крім цього, суд зазначає, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.
Як встановлено судом з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №72 від 23.05.2024 року, позивач в період з 01.07.2011 року по 30.09.2015 року та 01.03.2019 року по 17.12.2019 року працювала на посаді, яка передбачена Списком №2 пільгових професій.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем-1 оскаржуваним рішенням протиправно не враховано періоди роботи позивача з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року та з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року до пільгового стажу за Списком №2 відповідно із посиланням на непроведення атестації цеху, в якому працювала позивача, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-1 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Суд зазначає, що позивачу на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за пільгових умовах по Списку №2 виповнилось 51 рік, в свою чергу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу мало виповнитись 55 років.
Таким чином в даному випадку позивачу не підлягає призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Натомість згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закону №1788-XII) в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV.
Тому відмова пенсійного органу в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 51 рік, мала страховий стаж роботи 32 роки 06 місяців 01 дні та пільгових стаж по Списку №2 19 років 05 місяців (з урахуванням періодів роботи з 01.07.2000 року по 31.05.2002 року, з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року та з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року), з посиланням на недосягнення нею пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, є протиправною.
А тому, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у справі №360/3611/20.
Таким чином позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню, є похідними, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 01.07.2000 року по 31.05.2002 року, з 01.07.2011 року по 21.07.2011 року та з 01.03.2019 року по 16.04.2019 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 04.06.2024 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський