Справа № 520/5422/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31 березня 2025 р. Справа № 520/5422/25
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Пасечнік О.В., розглянувши адміністративний позов Казеного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Казене підприємство "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області () щодо неприйняття рішення щодо списання безнадійного податкового боргу по Казеному підприємству «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» () в загальному розмірі 4 978 843, 16 грн., який складається із: податного боргу по земельному податку з юридичних осіб (КБК 18010500) в сумі 757 062,50 грн., податковий борг по якому виник з 13.08.2014 року та строки давності по якому закінчилися 13.08.2017 року, податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (КБК 11010100) в сумі 4 221 780,66 грн., податковий борг по якому виник 02.09.2016 року та строки давності по якому закінчилися 02.09.2019 року.

2. Зобов?язати уповноважених посадових осіб Головного управління ДПС у Харківській області () прийняти відповідне рішення щодо списання безнадійного податкового боргу по Казеному підприємству «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» () в загальному розмірі 4 978 843, 16 грн., який складається із: податного боргу по земельному податку з юридичних осіб (КБК 18010500) в сумі 757 062,50 грн., податковий борг по якому виник з 13.08.2014 року та строки давності по якому закінчилися 13.08.2017 року; податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (КБК 11010100) в сумі 4 221 780,66 грн., податковий борг по якому виник 02.09.2016 року та строки давності по якому закінчилися 02.09.2019 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 позовну заяву Казеного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення строку.

На виконання ухвали суду представником позивача надано до суду заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду, в обґрунтування якої зокрема зазначено, що КП «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» (КП 807Р3) неодноразово впродовж 2020 - 2024 років зверталося до Головного управління ДПС у Харківській області з приводу визнання наявного у підприємства безнадійного податкового боргу та, відповідно, підготовку відповідного рішення у зв?язку з цим про його списання, а саме: листами від 20.01.2020 року за Вих. N?20/17 і №19/17, від 10.08.2023 року за Вих. №451/1, від 01.03.2024 року за Вих. N?04-30/206 (копії відповідних звернень до ДПС додавались до адміністративного позову). Разом з тим, службовими особами ГУ ДПС у Харківській області жодного рішення не прийнято з цього приводу, так само як і не надавалось будь-яких належним чином вмотивованих відмов у задоволенні заяв, чи інших будь-яких письмових відповідей на подані письмові звернення до контролюючого органу, а у відповіді на адвокатський запит від 21.02.2025 року, ГУ ДПС у Харківській області було надано відповідь №9115/6/20-40-13-08-17 від 27.02.2025 року, в якій вказано про наявність податкового боргу по підприємству в загальному розмірі 6 574 643/94 грн. (станом на 27.02.2025 року), який почав виникати ще з 13.08.2014 року (на суму 1 493 329, 36 грн.), з 02.09.2016 року (на суму 4 414 081, 25 грн.) та з 11.02.20219 року (на суму 667 233, 33 грн.). Безнадійний же податковий борг по підприємству становить, з урахуванням ухвалених судових рішень про стягнення, а також суми податкового боргу по якому минув строк давності у 1095 днів і по якому контролюючим органом не прийнято відповідного рішення про його списання, - становить 4 978 843, 16 грн. При цьому, як зазначалось і в самому адміністративному позові, і в обґрунтуванні вимоги про визнання бездіяльності ГУ ДПС у Харківській області протиправною, списання безнадійного податкового боргу, по якому минув строк давності у 1095 днів (ст. 102 ПК України), - є триваючим правопорушенням, оскільки таке рішення має прийматися контролюючим органом самостійно і щоквартально після закінчення строків давності, і навіть додаткового звернення платника податків ані Законом (ПК України), ані іншими підзаконними нормативно-правовими актами України (Порядком списання №577 та/або №220) - не вимагається.

Розглянувши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом.

Крім цього, початок перебігу шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про їх порушення.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.03.2020 р. у справі № 826/10808/18.

Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано ПК України.

Порядок, умови та підстави для списання безнадійного податкового боргу визначено положеннями статті 101 ПК України.

За змістом пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577 (далі Порядок №577).

Відповідно до п. 3.1 Порядку, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Згідно з пп. 4.3-4.5 Порядку в інших випадках, передбачених пп. 1, 2, 3, 5 п. 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Аналогічний правовий висновок викладено і в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №813/4430/16), від 09.07.2019 у справі №0240/2269/18-а) та від 23.12.2019 у справі №813/3277/18.

Суд зазначає, що початок відліку строку звернення до суду з зазначеним спором щодо оскарження такої бездіяльності починається зі спливу 1095 днів + 6 місяців (строк звернення до суду).

Позивачем оскаржується бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області () щодо неприйняття рішення щодо списання безнадійного податкового боргу по Казеному підприємству «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» () в загальному розмірі 4 978 843, 16 грн., який складається із: податного боргу по земельному податку з юридичних осіб (КБК 18010500) в сумі 757 062,50 грн., податковий борг по якому виник з 13.08.2014 року та строки давності по якому закінчилися 13.08.2017 року, податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (КБК 11010100) в сумі 4 221 780,66 грн., податковий борг по якому виник 02.09.2016 року та строки давності по якому закінчилися 02.09.2019 року, при цьому позивач з зазначеним адміністративним позовом звернувся до суду лише 10.03.2025 року, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення.

Пропуск строку звернення з зазначеним позовом також не заперечується представником позивача в заяві про поновлення процесуального строку, в якій представником позивача зокрема зазначено, що обов`язок відповідача по вчиненню дій щодо списання податкового боргу як безнадійного - має відбуватися щоквартально за ініціативою контролюючого органу, в автоматичному режимі і без участі платника податків починаючи після закінчення 1095 днів з моменту виникнення податкового боргу по підприємству, а саме:

- по земельному податку з юридичних осіб (КБК 18010500) у сумі 727 062,50 грн., борг виник з 13.08.2014 року (тобто 1095 днів, що становлять 3 календарних роки, для здійснення стягнення суми боргу - закінчились ще 13.08.2017 року);

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (КБК 11010100) у сумі 4 221 780,66 грн., борг виник з 02.09.2016 року (тобто 1095 днів, що становлять 3 календарних роки, для здійснення стягнення суми боргу - закінчились ще 02.09.2019 року).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав є неповажними. Позивач не надав доказів існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутись до суду з дня коли він дізнався, що його права були порушені відповідачем. Позивачем також не було надано доказів існування інших обставин або труднощів, які унеможливили дотримання позивачем строків звернення до суду, встановлених законом.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Отже, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зокрема, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду

З огляду на що суд зазначає, що позивачем на виконання вимог ухвали суду від 17.03.2025 року надано заяву про усунення недоліків, однак обставини причин пропуску строку звернення до суду з зазначеним позовом, викладені в заяві визнані судом неповажними, а отже недоліки позовної заяви усунуті не були.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Казеного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Пасечнік О.В.