Справа № 360/78/25
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/78/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача, стосовно не виплати поточної пенсії позивача та недоотриманої пенсії з 07.10.2009 на її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк»;

- зобов`язати відповідача здійснювати виплату поточної пенсії позивача, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 07.10.2009 на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Ощадбанк».

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проживає у країні АДРЕСА_1 .

01.09.2021 Першим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову в адміністративній справі № 360/1065/21, якою вирішено зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію, з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону № 1058-IV, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів наданих позивачем, з компенсацією втрати частини доходів.

З метою сприяння відповідачу у виконанні покладених на нього обов`язків, позивач відкрила поточний рахунок у АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

05.11.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії на вказаний рахунок, додавши до заяви нотаріально засвідчену та апостильовану довіреність від 30.09.2024.

25.11.2024 отримано лист відповідача від 25.11.2024 № 8903-8792/А-02/8-1200/24, яким останній відмовив у виплаті пенсії на банківський рахунок позивача, мотивуючи відмову тим, що для виплати пенсії через поточні рахунки в банках позивач має особисто подати заяву про виплату пенсії. Станом на теперішній час, відповідач не здійснив жодних дій щодо виплати пенсії позивачу на вказаний банківський рахунок.

Позивач вважає такі дії та бездіяльність відповідача протиправними.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 14.02.2025 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2021 у справі № 360/1065/21 Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зобов`язано поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2009 відповідно до Закону № 1058-IV в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів наданих позивачем, з компенсацією втрати частини доходів.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком відповідно до норм статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, поновлену з 07.10.2009 на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2021 у справі № 360/1065/21

Здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 неможливо у зв`язку з відсутністю заяви, поданої відповідно до пункту 1.2 Порядку № 22-1, про виплату пенсії через банківський рахунок відповідно до вимог п. 10 Порядку № 1596.

Разом із цим банківський рахунок має відповідати вимогам Постанови правління Національного банку України № 162 від 28.12.2018 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні».

Виплату пенсії ОСОБА_1 можливо поновити у разі подання нею заяви про поновлення виплати пенсії та заяви про виплату пенсії на поточні рахунки в уповноважених банках відповідно до пункту 10 Постанови № 1596.

06.11.2024 ОСОБА_2 через особистий кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву № ВЕБ-12001-Ф-С-24-178240 від 05.11.2024, у якій просив перерахувати пенсію позивача на особистий банківський рахунок реквізити в АТ «Ощадбанк».

Заяву від 05.11.2024 подано в електронній формі через особистий кабінет користувача ОСОБА_2 на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, якій належить ОСОБА_2 .

Представником позивача не додано заяви про виплату пенсії або грошової допомоги (бланк якої є Додатком № 1 до Порядку № 1596).

Тому позивачем та його представником не дотримано вимог Порядку № 22-1, Порядку № 1596.

Отже, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, та з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

20.02.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, вказав, що пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого представника.

Ухвалою суду від 20.01.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі після усунення недоліків позовної заяви, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за віком, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 360/1065/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо не поновлення та не виплати пенсії ОСОБА_1 протиправною, визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 13 січня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у поновленні пенсії, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2001 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок з врахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області коштів в сумі 100000 гривень на відшкодування моральної шкоди, відмовлено повністю.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року у справі № 360/1065/21 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 360/1065/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 , як представника ОСОБА_1 , задоволено частково:

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію, з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону № 1058-IV, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів наданих позивачем, з компенсацією втрати частини доходів;

- в іншій частині позову відмовлено.

Адвокат Меламед В.Б. звернувся в інтересах ОСОБА_1 із заявою від 05.11.2024 № ВЕБ-12001-Ф-С-24-178240 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, у якій повідомив, що ОСОБА_1 , що постійно проживає в Ізраїлі та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, уповноважила його подати до відповідача заяву із зазначенням реквізитів її банківського рахунку для зарахування пенсії з довіреністю. У заяві також вказано: «Прошу Вас перераховувати її пенсію на особистий банківський рахунок реквізити, якого зазначені далі: Одержувач - ОСОБА_1 , Ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 Банк: АТ «Ощадбанк», Рахунок одержувача № UA0474555МФО банку 325796, код ЄДРПОУ банку 09325703. Ця заява разом з додатками подається через вебпортал Пенсійного фонду за допомогою кваліфікованого електронного підпису.». До заяви додано: апостильовану та нотаріально засвідчену довіреність, ордер про надання правової допомоги, засвідчену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 25.11.2024 № 8903-8792/А-02/8-1200/24 повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримувала пенсію за віком на загальних умовах через національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», виплату якої з 01.08.2022 припинено за нормами пункту 4 частини першої статті 49 Закону № 1058. Для поновлення виплати пенсії запропоновано ОСОБА_1 подати заяву про поновлення пенсії (форма заяви наведена в додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1), надіслати засобами поштового зв`язку на адресу: вул. Воскресенська, буд. 41, м. Дніпро, 49001 або вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 157, м. Черкаси, 18003 - для Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. До заяви про поновлення пенсії необхідно обов`язково долучити: копію документу, що підтверджує право на проживання в державі перебування (з перекладом); оригінал документу про посвідчення факту, що фізична особа є живою; копію чинного документу громадянина України, що посвідчує особу; копія документу про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; реквізити карткового рахунку в форматі IBAN уповноваженого банку України (додаток 1 до Порядку № 1596).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Поряд з цим, порядок нарахування та виплати пенсії встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із частинами 3, 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Статтями 49, 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV визначалось, що виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого дана Верховною Радою України. У разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, виплачується за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Також, згідно із частиною 2 статті 49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому статтею 46 цього Закону.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом. З 07 жовтня 2009 року виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону №1058-ІV. Із цього часу орган Пенсійного фонду має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Водночас відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвело до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.

Слід враховувати, що згідно із пунктами 1.1 - 1.2 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4); заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном (додаток 9) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно із Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням, продовженням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, припиненням виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абзац 7 пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1).

Отже, жодне із положень Порядку № 22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку особисто.

Вжитий у пункті 1.2 Порядку №22-1 термін «заявник» дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю. Існуючі «загальні» норми Порядку не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.

Очевидним є те, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним Судом України в основу рішення від 07.10.2009 № 25-рп/2009.

Аналогічний правовий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 у справі № 280/4551/21, який відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню у цій справі.

В контексті спірних правовідносин, суд вважає за необхідне враховувати, що питання (спір) стосовно поновлення позивачу виплати пенсії за віком є вирішеним в адміністративній справі № 360/1065/21.

Також, у цій адміністративній справі не перевіряється порядок виконання рішень судів, які набрали законної сили, або ж дії/бездіяльність відповідача в порядку судового контролю за виконанням цих рішень.

Суд зазначає, що спірні правовідносини у цій справі стосуються виключно перерахування позивачу поновленої пенсії на визначений рахунок у банку. Інших вимог у позові не заявлено.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги, а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках, визначений Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (далі - Порядок № 1596).

Згідно із пунктами 5, 6 Порядку № 1596 уповноважені банки проводять операції з відкриття поточних рахунків, зарахування сум пенсій та грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на поточні рахунки і їх виплати відповідно до зобов`язань, визначених додатком до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1231, та укладених договорів, передбачених пунктом 3 цього Порядку.

Одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», одержувача та уповноваженого працівника банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.

Позивач скористалась своїм правом та через представника подала органу Пенсійного фонду України заяву про виплату пенсії на її банківський рахунок.

Щодо посилань відповідача на неналежну форму заяви про виплату пенсії на банківський рахунок, суд вважає за необхідне вказати, що Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17 зроблено висновок, що зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь УПФ, неналежна форма заяви не була підставою для відмови.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що існуючі норми матеріального права, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, позбавляючи пенсіонерів гарантованого права на отримання пенсії з формальних підстав.

До того ж, врегульований на законодавчому рівні порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті покладає на банк відповідальність за достовірність даних, внесених уповноваженим працівником банку до заяви про виплату пенсії щодо проведення у повному обсязі ідентифікації одержувача під час відкриття рахунку.

Відтак, отримавши відповідну заяву про виплату пенсії на визначений банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», відповідач безпідставно не прийняв таку заяву та не здійснив зміну платіжних реквізитів щодо рахунку позивача, на який слід здійснювати виплату пенсії.

Щодо інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для висновків суду про протиправність бездіяльності відповідача, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, то суд зауважує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені вище правові висновки, суд дійшов висновку, що відповідач допустив бездіяльність, яка порушила права позивача, за захистом яких вона звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно, суд вважає за необхідне визнати таку бездіяльність протиправною, оскільки саме такий спосіб захисту відповідатиме об`єкту порушених прав позивача.

Таким чином, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде прийняття рішення про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати пенсії позивачу на визначений у заяві від 05.11.2024 № ВЕБ-12001-Ф-С-24-178240 банківський рахунок;

- зобов`язання відповідача провести виплату позивачу пенсії, в тому числі недоотриманої з 07.10.2009, на визначений у заяві від 05.11.2024 № ВЕБ-12001-Ф-С-24-178240 банківський рахунок.

Стосовно позовних вимог зобов`язати відповідача з формулюванням «здійснювати виплату», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливе їх порушення в майбутньому.

В той же час, суд зауважує, що пред`явлення позовної вимоги шляхом її формулювання «зобов`язати відповідача здійснювати виплату поточної пенсії» є передчасним та не підлягає задоволенню, оскільки має на меті вчинення дій на майбутнє, а суд вирішує спір щодо правовідносин, які вже виникли.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при поданні позову був сплачений судовий збір у загальному розмірі 968,96 грн, що підтверджується відповідною квитанцією від 27.01.2025 № 0961-7633-3822-8681.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 , на визначений у заяві від 05.11.2024 № ВЕБ-12001-Ф-С-24-178240 банківський рахунок.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі недоотриманої з 07.10.2009, на визначений у заяві від 05.11.2024 № ВЕБ-12001-Ф-С-24-178240 банківський рахунок.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.03.2025.

Суддя О.М. Качанок