Справа № 140/270/25
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/270/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В. І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (далі Центральна ВЛК ЗСУ) про визнання протиправними дій Центральної ВЛК ЗСУ по зміні причинного зв`язку в частині ОСОБА_1 , захворювання (Ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія навантаження ФК III, атеросклеротичний та постінфарктний (ретроспективно) кардіосклероз, коронарографія (31.01.2024, 17.05.2024), балонна ангіопластика і біфуракційне коронарне стенування LAD і D2 (12.02.2024), транзиторна синоатріальна блокада другого ступеня, І типу з паузами до 1, 2 секунд, недостатність мітрального клапана першого ступеня, СН-І із збереженою фракцією лівого шлуночка (ФВ 54%) (120,125,144,134), гіпертонічна хвороба третьої стадії, першого ступеня, ризик дуже високий, нестенозуючий атеросклероз внутрішньої сонної артерії справа (III), ангіопатія судин сітківки обох очей, хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість зі сприйняттям шепічної мови до 4,0 м. на праве вухо та 5,0 метрів на ліве вухо (Н90), вертеброгенна торакалгія, правобічна лімболгія в стадії нестійкої ремісії (М54), виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки, рубцево-виразкова деформація цибулини дванадцятипалої кишки без порушення функції евакуації (К26), гостро-езофагеальна рефлексна хвороба, рефлекс-езофагіт першого ступеня (К21), хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія без порушення функції травлення, синдром дуодено-гастрального рефлюкса (К29), розповсюджений остеохондроз, деформуючий спондилоартроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, множинні протрузії шийно-грудного відділів хребта, кила диску L4-L5 з больовим та міофасціальним синдромами та езначним порушенням статико- кінетичної функції хребта (М42), ТАК, пов`язані з проходженням військової служби) встановленого свідоцтвом про хворобу № 1113 від 01.10.2024, виданого ВЛК госпітальна ВЛК при В/Ч НОМЕР_1 ; зобов`язати Центральну ВЛК ЗСУ змінити свідоцтво про хворобу № 1113 від 01.10.2024, виданого ВЛК госпітальна ВЛК при В/Ч НОМЕР_1 в частині визначення ОСОБА_1 , причинового зв`язку захворювання а саме: (Ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія навантаження ФК III, атеросклеротичний та постінфарктний (ретроспективно) кардіосклероз, коронарографія (31.01.2024, 17.05.2024), балонна ангіопластика і біфуракційне коронарне стенування LAD і D2 (12.02.2024), транзиторна синоатріальна блокада другого ступеня, І типу з паузами до 1, 2 секунд, недостатність мітрального клапана першого ступеня, СН-І із збереженою фракцією лівого шлуночка (ФВ 54%) (120,125,144,134), гіпертонічна хвороба третьої стадії, першого ступеня, ризик дуже високий, нестенозуючий атеросклероз внутрішньої сонної артерії справа (III), ангіопатія судин сітківки обох очей, хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість зі сприйняттям шепічної мови до 4,0 м. на праве вухо та 5,0 метрів на ліве вухо (Н90), вертеброгенна торакалгія, правобічна лімболгія в стадії нестійкої ремісії (М54), виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки, рубцево-виразкова деформація цибулини дванадцятипалої кишки без порушення функції евакуації (К26), гостро-езофагеальна рефлексна хвороба, рефлекс-езофагіт першого ступеня (К21), хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія без порушення функції травлення, синдром дуодено-гастрального рефлюкса (К29), розповсюджений остеохондроз, деформуючий спондилоартроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, множинні протрузії тттийно-грудного відділів хребта, кила диску L4-L5 з больовим та міофасціальним синдромами та езначним порушенням статико-кінетичної функції хребта (М42)) «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 27.02.2022 був призваний у Збройні Сили України по мобілізації на особливий період на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та з 11.11.2024 звільнений зі служби за станом здоров`я.

На підставі свідоцтва про хворобу від 01.10.2024 №1113 виданого військово-лікарською комісією (далі ВЛК) госпітальна ВЛК при військовій частині НОМЕР_1 за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2024 № 1529/7841 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 40а, 39а графи II Розладу хвороб, а саме по захворюванні, в тому числі - Ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія навантаження ФК III, атеросклеротичний та постінфарктний (ретроспективно) кардіосклероз, коронарографія (31.01.2024, 17.05.2024), балонна ангіопластика і біфуракційне коронарне стенування LAD і D2 (12.02.2024), транзиторна синоатріальна блокада другого ступеня, І типу з паузами до 1, 2 секунд, недостатність мітрального клапана першого ступеня, СН-І із збереженою фракцією лівого шлуночка (ФВ 54%) (120,125,144,134), гіпертонічна хвороба третьої стадії, першого ступеня, ризик дуже високий, нестенозуючий атеросклероз внутрішньої сонної артерії справа (III), ангіопатія судин сітківки обох очей, хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість зі сприйняттям шепічної мови до 4,0 м. на праве вухо та 5,0 метрів на ліве вухо (Н90), вертеброгенна торакалгія, правобічна лімболгія в стадії нестійкої ремісії (М54), виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки, рубцево-виразкова деформація цибулини дванадцятипалої кишки без порушення функції евакуації (К26), гостро-езофагеальна рефлексна хвороба, рефлекс-езофагіт першого ступеня (К21), хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія без порушення функції травлення, синдром дуодено-гастрального рефлюкса (К29), розповсюджений остеохондроз, деформуючий спондилоартроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, множинні протрузії шийно-грудного відділів хребта, кила диску L4-L5 з больовим та міофасціальним синдромами та незначним порушенням статико- кінетичної функції хребта (М42), ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ВЛК в частині встановлення причинного зв`язку захворювання в листопаді 2024 року звернувся із скаргою до Центральної ВЛК ЗСУ про часткове скасування рішення ВЛК у вищевказаній частині, однак 13.12.2024 отримав Витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії ВЛК ЗСУ від 12.12.2024 №8833 про відмову у задоволенні скарги.

Уважає, що наведене захворювання почалось саме під час участі у бойових діях, зафіксоване як і при первинному наданні медичної допомоги, так і одразу після направлення на лікування у зв`язку з погіршенням стану здоров`я і пов`язане із захистом Батьківщини.

Переконаний, що відповідач поверхнево розглянув скаргу, залишив поза увагою надані докази, в тому числі Форми № 100 та первинні виписні епікризи, в результаті чого неправомірними діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача, як військовослужбовця, тому просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-5).

Відповідач, Центральна ВЛК ЗСУ, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлений судом строк не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 35-36).

Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

У відповідності до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 11.09.2024 №3782, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_1 в період з 08.04.2022 по 13.05.2022, з 24.05.2022 по 30.11.2022 та з 26.06.2023 по 30.06.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (арк. спр. 7).

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_3 (арк. спр. 8).

Із свідоцтва про хворобу №1113 убачається, що 01.10.2024 ВЛК госпітальна при військовій частині НОМЕР_1 за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2024 №1529/7841 провела огляд ОСОБА_1 встановлено діагноз (включаючи код НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, клаіцтва: «Ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія навантаження ФК III, атеросклеротичний та постінфарктний (ретроспективно) кардіосклероз, коронарографія (31.01.2024, 17.05.2024), балонна ангіопластика і біфуракційне коронарне стенування LAD і D2 (12.02.2024), транзиторна синоатріальна блокада другого ступеня, І типу з паузами до 1, 2 секунд, недостатність мітрального клапана першого ступеня, СН-І із збереженою фракцією лівого шлуночка (ФВ 54%) (120,125,144,134), гіпертонічна хвороба третьої стадії, першого ступеня, ризик дуже високий, нестенозуючий атеросклероз внутрішньої сонної артерії справа (III), ангіопатія судин сітківки обох очей, хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість зі сприйняттям шепічної мови до 4,0 м. на праве вухо та 5,0 метрів на ліве вухо (Н90), вертеброгенна торакалгія, правобічна лімболгія в стадії нестійкої ремісії (М54), виразкова хвороба цибулини дванадцятипалої кишки, рубцево-виразкова деформація цибулини дванадцятипалої кишки без порушення функції евакуації (К26), гостро-езофагеальна рефлексна хвороба, рефлекс-езофагіт першого ступеня (К21), хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія без порушення функції травлення, синдром дуодено-гастрального рефлюкса (К29), розповсюджений остеохондроз, деформуючий спондилоартроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, множинні протрузії шийно-грудного відділів хребта, кила диску L4-L5 з больовим та міофасціальним синдромами та незначним порушенням статико- кінетичної функції хребта (М42)». Також зазначено, що «Ні, не пов`язано з проходженням військової служби» (арк. спр. 9-12).

Протоколом засідання ВЛК Центральної ВЛК комісії ЗСУ від 12.12.2024 №8833 передбачено, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 та наданих до Центральної ВЛК ЗСУ копій медичних та військово-облікових документів, підстав для задоволення вимог, викладених у заяві від 01.11.2024 щодо перегляду постанови про причинний зв`язок діагностованих захворювань, оформлених свідоцтвом про хворобу госпітальної ВЛК військової частини НОМЕР_4 від 01.10.2024 №1113 та прийняття постанови про причинний зв`язок цих захворювань у формулюванні: «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини» не встановлено (арк. спр. 14).

Позивач уважає дії Центральної ВЛК ЗСУ по зміні причинного зв`язку і частині захворювання протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Згідно пункту 2 частини першої статті 3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (зареєстровано в МЮУ) 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Положення №402 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 1.3 глави 1 розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 1 розділу I Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія; ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Згідно підпункту 2.6.1 пункту 2.6 глави 1 розділу I Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, госпітальні ВЛК.

В силу пункту 21.1 глави 21 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК (пункт 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення № 402).

Згідно пункту 21.4 глави 21 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).

Так, згідно пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Як видно з матеріалів справи, позивач фактично не згоден з висновком відповідача щодо залишення без змін причинного зв`язку захворювань та відмовою пов`язати його захворювання з захистом Батьківщини.

Отже, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовця встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, про що приймає постанову у формулюванні залежно від періоду виникнення та обставин розвитку і наслідків захворювання. Така постанова оформлюється, свідоцтвом про хворобу/довідкою та є обов`язковою до виконання.

Обґрунтовуючи позов позивач стверджує, що захворювання виникли саме у період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та захворювання у період безпосередньої участі у бойових діях досягло такого розвитку, що призвело до непридатності до військової служби, а тому причинний зв`язок таких захворювань має бути визначено як такий, що пов`язаний із захистом Батьківщини.

Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У цьому контексті варто звернути увагу на постанову від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16 від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.

Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.02.2025 у справі №600/3273/22-а та від 26.02.2025 у справі №240/13173/22.

Отже, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача, зокрема періоду його виникнення, оскільки означені питання є дискреційними повноваженнями ВЛК та інших спеціалізованих експертних установ. У межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям лікарів-членів різних ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та їх причинно-наслідкового зв`язку.

При цьому, в рамках розгляду цієї справи, позивач, як уже зазначено вище, фактично не погоджується із встановленим йому у свідоцтві про хворобу, висновком ВЛК про те, що його захворювання пов`язана із проходженням військової служби, а не захистом Батьківщини.

Водночас, судом не встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду позивача та оформлення його результатів, а тому адміністративний позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович