Справа № 580/2739/22
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 580/2739/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить:

-стягнути з ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у сумі 36446,86 грн на користь військової частини НОМЕР_1 за наступними реквізитами: отримувач військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA4091715, призначення платежу (2101020; відшкодування завданої шкоди).

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до наказу №159 від 30.06.2017 та спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального Штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 №Д-322/1/5/дск та директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.04.2017 №Д-5дск військову частину-польова пошта НОМЕР_3 переведено на умовне найменування НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) в період з 10.03.2015 по 27.07.2019 на посадах офіцерського складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.07.2019 №159 капітана ОСОБА_1 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи, звільнено наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.07.2019 № 270 з військової служби в запас за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 27.07.2019 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та знято з усіх видів забезпечення.

В період з 04.02.2019 по 06.03.2019 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2019 №25 на відповідача покладено тимчасове виконання обов`язків начальника стройової частини військової частини НОМЕР_1 .

При виконанні обов`язків начальника стройової частини військової частини НОМЕР_1 та будучи військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту Збройних сил України, зобов`язаний, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, не допускати протиправних дій, берегти державне майно.

Проте, всупереч вищезазначеного, відповідач неналежно виконував свої службові обов`язки.

Так, 05.02.2019 відповідач підготував та погодив наказ у командира військової частини НОМЕР_1 №26, відповідно до якого при розрахунку під час звільнення військовослужбовцю ОСОБА_2 , (звільнений наказом командувача СВ ЗСУ № 598 від 26.12.2018, виключений зі списків військової частини наказ №26 від 05.02.2019) нарахована компенсація за дні невикористаної відпустки за 2019 рік (роздавальна відомість №70, додаток № 13 позовної заяви) та виплачена (витяг з реєстру №136 від 23.02.2019, додаток №14 позовної заяви).

Відповідно до довідки-розрахунок №1104 від 15.06.2022 загальна сума переплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні військовослужбовця ОСОБА_2 становить 18650,42 грн.

Крім того, 06.02.2019 відповідач підготував та погодив наказ у командира військової частини НОМЕР_1 №27 від 06.02.2019 відповідно до якого, при розрахунку під час звільнення військовослужбовцю ОСОБА_3 (звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 №58-РС від 13.12.2018, виключений зі списків військової частини наказ №27 від 06.02.2019) нарахована компенсація за дні невикористаної відпустки за 2019 рік (роздавальна відомість №70, Додаток №13) та виплачена (витяг з реєстру № 136 від 23.02.2019, додаток №14), а також нарахована грошова допомога на оздоровлення (роздавальна відомість №70, додаток №13) та виплачена (витяг з реєстру №136 від 23.02.2019 додаток №14).

Відповідно до довідки-розрахунок №1106 від 15.06.2022 та довідки-розрахунок №1105 від 15.06.2022 загальна сума переплати грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації задні щорічної відпустки при звільненні військовослужбовця ОСОБА_3 становить 17796,44 грн.

Відповідачем під час підготовки проєктів наказів командира військової частини НОМЕР_1 №26 від 05.02.2022 про виключення зі списків особового складу військовослужбовця ОСОБА_2 , та №27 від 06.02.2022 про виключення зі списків особового складу частини військовослужбовця ОСОБА_3 , порушено вимоги Порядку 260, що призвело до безпідставного нарахування та виплату грошових коштів при розрахунку час звільнення, чим завдано шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на загальну (18650,42 +17796,44) 36446,86 грн.

Відповідача було проінформовано про результати службового розслідування шляхом направлення матеріалів за місцем проходження військової служби останнього.

B свою чергу, начальник Національного університету оборони України імені Черняховського 12.03.2022 повідомив позивача, що відповідач відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку не бажає.

Станом на теперішній час наказ командира військової частини НОМЕР_1 №363 від 24.12.2021 «Про підсумки службового розслідування» відповідачем не оскаржувався.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання обов`язків військової служби відповідачем, завдано шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 36446,86 грн.

На підставі викладеного позивач, просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року адміністративну справу №580/2739/22 передано за територіальною підсудністю для розгляду Окружного адміністративного суду міста Києва

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року прийнято справу №580/2739/22 до провадження.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 позовну заяву за позовом Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та встановлено Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків протягом п`яти календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з зазначенням обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами поважності причин пропуску строку звернення.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року заяву Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено.

Визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків.

Продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у задоволенні клопотання адвоката Ярусевича Євгенія Юрійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків - відмовлено.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року продовжено адвокату Ярусевичу Євгенію Юрійовичу, що діє в інтересах ОСОБА_1 , встановлений судом строк на подання відзиву на позов.

Адвокатом відповідача через підсистему "Електронний суд" надіслано відзив, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Як вбачається з преамбули наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2021 №957 Про призначення службового розслідування, службове розслідування призначено на підстави телеграми командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_4 від 16.11.2021 (вхідний 3358 від 21.11.2021), з метою з`ясування причин та умов, що сприяли виникненню збитків, незаконних витрат на загальну суму 519,63 тис грн, а також встановлення осіб, винних у завданні державі збитків, притягнення їх до юридичної відповідальності (в тому числі матеріальної).

За результатами проведення внутрішнього фінансового аудиту та відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 (аудиторський звіт № 234/3/8/аз від 17 квітня 2020 року) за період з 01 вересня 2017 року по 29 лютого 2020 року було встановлено, що відповідно до пункту 4 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення № 260 від 07.06.2018 було зайво виплачено кошти.

Адвокатом відповідача зазначено, що призначення позивачем службового розслідування наказом командира військової частини від 29.11.2021 №957 Про призначення службового розслідування здійснено із грубим порушенням строку, оскільки про факт спричинення матеріальної шкоди позивач дізнався 17.04.2020 з аудиторського звіту, та мав би призначати службове розслідування протягом трьох діб (тобто до 20.04.2020 включно).

До акту складеного за результатами розслідування не було додано довідку про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини. В той же час, як вбачається з позовної заяви такі довідки була складені 15.06.2022 за №1104, №1105 та №1106, тобто здійснено із грубим порушенням строку, оскільки службове розслідування було завершено 23.12.2021.

Як зазначено в акті проведення службового розслідування (п.3.2.) […] під час перевірки стосовно незаконних витрат бюджетних коштів під час розрахунку військовослужбовців при звільненні на суму 85,68 тис. встановлено наступне. Молодшому лейтенанту ОСОБА_2 звільненому з військової служби наказом від 26 грудня 2018 року №598 за підпунктом б (за станом здоров`я), виключеного зі списку особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №26 від 05.02.2019, виплачено грошову компенсацію за дні щорічної основної відпустки за 30 діб в сумі (неможливо встановити у зв`язку з низкою якістю документів) тис. грн. (в т.ч. зайво перераховано коштb до державних цільових фондів на суму 5,3 тис. грн) (ТВО начальника стройової старший лейтенант ОСОБА_1 )

При цьому, відповідач ніколи не займав такої посади, а займав посаду заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи. Як зазначено в акті проведення службового розслідування (п.3.3.), обставини, за якими виникла неправомірна виплата допомоги на оздоровлення в розмірі 48,42 тис. грн. під час перевірки стосовно незаконних витрат бюджетних коштів під час розрахунку військовослужбовців при звільненні на суму 85,68 тис. Командиру взводу матеріального забезпечення 1 самохідного-артилерійського дивізіону прапорщику ОСОБА_3 звільненого наказом командира НОМЕР_5 ОАБР №58-РС від 13.12.2018 за пунктом д (через службову невідповідність), виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №27 від 06.02.2019 виплачено грошову допомогу на оздоровлення в сумі 16,68 тис. грн (в т.ч. зайво перераховано кошти до державних цільових фондів на суму 4,7 тис. грн) (ТВО начальника стройової старший лейтенант ОСОБА_1 ).

Адвокат відповідача також зазначив, що позивач не довів, що ним під час проведення службового розслідування перевірено усі необхідні умови, за наявності яких було можливе притягнення відповідача до матеріальної відповідальності.

Водночас, відповідач вказав, що у наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2021 №363 Про підсумки службового розслідування жодним чином не відображено конкретні неправомірні дії (бездіяльність), які ставляться відповідачу у вину заподіяної шкоди державі. У жодному з документів позивача (акт службового розслідування, наказ про результати службового розслідування) не міститься відомостей про форму вини відповідача та конкретизацію дій/бездіяльності відповідача щодо неналежного виконання ним своїх службових обов`язків, крім того позивачем не досліджено й інших обставин, які мають значення для справи (встановлення ступеню вини інших посадових осіб, тощо).

Відтак, Військовою частиною НОМЕР_1 не доведено завдання відповідачем прямої дійсної шкоди у розмірі 36446,86 грн та не доведено, що поведінка відповідача була протиправною та перебувала у причинному зв`язку з настанням шкоди. Також, під час службового розслідування, позивачем не встановлено форму вини відповідача (умисна чи з необережності), від визначення якої, відповідно до приписів Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, залежить вид матеріальної відповідальності, який може бути застосовано до військовослужбовця за нестачу військового майна (коштів).

На підставі викладеного, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем через підсистему "Електронний суд" надіслано відповідь на відзив, в якій зазначив аргументи щодо відзиву та просив задовольнити позовні вимоги.

Адвокатом позивача були надіслані через підсистему "Електронний суд" заперечення (на відповідь на відзив), в яких зазначив, що позивач не довів правомірності своїх рішень, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.02.2019 №25 вважати такими, що вибули: 2.2. у НВМКУ "ГВКГ "МОУ міста Києва: лейтенанта ОСОБА_5 , начальника стройової частини штабу, направити на стаціонарне лікування. Тимчасове виконання обов`язків покласти на старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2019 №53 вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків 1.2. 3 НВМКУ "ГВКГ" МОУ міста Києва: лейтенанта ОСОБА_5 , начальника стройової частини штабу, з 07.03.2019 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2019 №26, зокрема, молодшого лейтенанта ОСОБА_2 з 05.02.2019 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято зі всіх видів забезпечення. Проект наказу підготував ТВО начальника стройової частини старший лейтенант ОСОБА_1 , погоджено ТВО помічником командира частини з фінансово-економічної роботи начальника служби молодший лейтенант ОСОБА_6 та погоджено начальником штабу першим заступником командира частини полковником ОСОБА_7 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2019 №27, зокрема, військовослужбовця військової служби за контрактом прапорщика ОСОБА_3 з 06.02.2019 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з всіх видів забезпечення. Проект наказу підготував ТВО начальника стройової частини старший лейтенант ОСОБА_1 , погоджено ТВО помічником командира частини з фінансово-економічної роботи начальника служби молодший лейтенант ОСОБА_6 та погоджено начальником штабу першим заступником командира частини полковником ОСОБА_7 .

Відповідно до витягу із наказу командувача сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 15.07.2019 №270 відповідно до п.7 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) капітана ОСОБА_1 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи штабу НОМЕР_5 окремої артилерійської бригади.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.07.2019 №159 капітана ОСОБА_1 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи, звільненого наказом командувача сухопутних військ Збройних сил України від 15.07.2019 №270 з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зарахувати до оперативного резерву першої черги військової частини НОМЕР_1 .

Військовою частиною НОМЕР_1 призначено проведення службового розслідування за фактом виникнення збитків незаконних витрат на загальну суму 519,63 тисяч гривень.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2021 №363, службовим розслідуванням встановлено, що причинами та умовами, що призвели до завдання державі збитків стало, зокрема, за неналежне виконання службових обов`язків тимчасово виконуючого обов`язки начальника стройової частини штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 . На підставі акту службового розслідування від 23.12.2012 №276 та з метою недопущення у подальшому завдання державі збитків наказано матеріали службового розслідування відносно капітана ОСОБА_1 направити до нового місця служби перебування в розпорядження особи для вирішення питання про притягнення до матеріальної відповідальності в розмірі завданих збитків на загальну суму 36446,84 грн.

Як вбачається з листа Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 24.02.2022 №182/873, який надіслано командиру ВЧ НОМЕР_1 вх.665 від 12.03.2022, ОСОБА_1 доведено під підпис щодо матеріальних збитків державі в особі ВЧ НОМЕР_1 на суму 39355,19 грн та ОСОБА_1 відмовився від їх відшкодування у добровільному порядку.

В матеріалах справи наявна роздавальна відомість №70 про виплату грошового забезпечення офіцерам, прапорщикам та військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 при звільненні в лютому 2019.

Відповідно до довідки-розрахунку переплати грошової допомоги на оздоровлення при звільненні військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 від 15.06.2022 №1105 переплата прапорщика ОСОБА_3 становить в сумі 16684,16 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку переплати грошової компенсації за дні щорічної відпустки за 2019 рік від 15.06.2022 №1106 прапорщика ОСОБА_3 становить в сумі 1112,28 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку переплати грошової компенсації за дні щорічної відпустки за 2019 рік від 15.06.2022 №1104 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 становить в сумі 18650,42 грн.

У зв`язку із не сплатою заборгованості відповідачем в сумі 36446,86 грн в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносиндалі - Закон №2232-XII).

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин далі Закон№ 1075-XIV), зазначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин далі - Статут).

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX (далі - Закон №160-IX) передбачено підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону №160-IX передбачено, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Закон №160-IX (пункт 5 частини першої статті 1) також зазначає, що пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Статтею 3 Закону №160-IX передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди. Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Особа, згідно пункту 1 частини першої статті 6 Закону №160-IX, несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі, зокрема, виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Статтею 12 Закону №160-IX зазначено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Правове регулювання спірних обставин дає підстави для висновку, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено про відсутність відомостей про оскарження відповідачем Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2021 №363 про підсумки службового розслідування відповідно до якого матеріали службового розслідування відносно капітана ОСОБА_1 направити до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення останнього до матеріальної відповідальності в розмірі завданих збитків на загальну суму 36446,84 грн.

При цьому, як вбачається з листа Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 24.02.2022 №182/873, який надіслано командиру ВЧ НОМЕР_1 вх.665 від 12.03.2022, ОСОБА_1 доведено під підпис щодо матеріальних збитків державі в особі ВЧ НОМЕР_1 на суму 39355,19 грн та ОСОБА_1 відмовився від їх відшкодування у добровільному порядку.

Також у вищевказаному листі зазначено, що в ході вивчення матеріалів службового розслідування вбачається встановлення ступеня вини всіх посадових осіб, які відповідно до пункту 1.3 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Генерального штабу Збройних Сил України07.04.2017 № 124 (зі змінами) відпрацювали, погодили та візували накази командира військової частини НОМЕР_1 №26 від 05.02.2019 та №27 від 06.02.2019, тому несуть персональну відповідальність за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, їх відповідність та чинному законодавству України. Враховуючи, у командування університету відсутні підстави для притягнення капітана ОСОБА_1 до відповідальності.

Суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 2 Закон №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статей 3 та 4 Статуту військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтями 5, 6 та 8 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

Загальні обов`язки військовослужбовців встановлені статтею 11 Статуту, до яких зокрема, відноситься обов`язок постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктами 1.1 та 1.3 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України (далі Інструкція № 124), затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07 квітня 2017 року №124 (чинним на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що ця Інструкція встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ,(далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

Відповідальним за організацію діловодства у військовій частині (установі) є командир (керівник).

Командир (керівник) військової частини (установи) відповідає за збереження документів та інформації, яку вони містять, функціонування системи захисту документаційного фонду від незаконного доступу, втрату і несанкціоноване знищення документів, порушення правил користування документами.

За зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, що розробляються на виконання завдань, визначених у розпорядчих документах і дорученнях вищих органів військового управління, а також відповідей на запити і звернення народних депутатів України та депутатів місцевих рад, погодження проектів нормативно-правових актів відповідають заступники командира (керівника) військової частини (установи) згідно з розподілом службових обов`язків.

За зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні інших документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах військової частини (установи) відповідають їх командири (керівники).

Персональну відповідальність за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, їх відповідність чинному законодавству України рівною мірою несуть посадові особи, які їх відпрацьовують, погоджують та візують відповідно до компетенції.

Судовим розглядом встановлено, що у період з 04.02.2019 по 06.03.2019 старший лейтенант ОСОБА_1 тимчасово виконував обов`язки начальника стройової частини штабу.

ТВО начальником стройової частини старшим лейтенантом ОСОБА_1 підготовлено проєкти наказів від 05.02.2019 №26 та від 06.02.2019 №27, внаслідок чого ОСОБА_3 виплачено переплату грошової допомоги на оздоровлення при звільненні в сумі 16684,16 грн та переплату грошової компенсації за дні щорічної відпустки за 2019 рік в сумі 1112,28 грн. Також здійснено переплату грошової компенсації за дні щорічної відпустки за 2019 рік ОСОБА_2 в сумі 18650,42 грн.

Вказані обставини підтверджуються відповідними довідками-розрахунками.

Суд зазначає, що факт накладення особистого підпису на проєкти наказів від 05.02.2019 №26 та від 06.02.2019 №27 засвідчує правильність складання та оформлення вказаних проєктів, тобто відсутність у ньому помилок та його відповідність вимогам Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

У подальшому проєкти наказів від 05.02.2019 №26 та від 06.02.2019 №27 були підписані іншими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 та на підставі вказаних наказів здійснено виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а відтак і до завдання державі в подальшому збитків на загальну суму 36446,86 грн.

Враховуючи те, що проявом вини є неналежне виконання особою своїх службових обов`язків, а підставою для притягнення винної особи до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неналежним виконанням цією особою службових обов`язків, суд доходить висновку, що неналежне виконання відповідачем своїх службових обов`язків при підготовці проєктів наказів від 05.02.2019 №26 та від 06.02.2019 №27 призвело до здійснення надлишкових виплат грошових коштів, що є підставою для стягнення з ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у сумі 36446,86 грн на користь військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «РуїзТорія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_2 ) про стягнення матеріальних збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у сумі 36446 (тридцять шість тисяч чотириста сорок шість) гривень 86 копійок на користь військової частини НОМЕР_1 за наступними реквізитами: отримувач військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA4091715, призначення платежу (2101020; відшкодування завданої шкоди).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Басова