Справа № 400/1212/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/1212/24

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О. Місце ухвалення рішення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.03 р. № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки 2018, 2019, 2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона з 03.07.09 р. отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а з 14.01.21 р. позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.03 р. № 1058-IV, однак в порушення вимог ч. 2 ст. 40 зазначеного Закону відповідачем було враховано середню заробітну плату (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки. Позивач наголошує, що в даному випадку має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а саме за 2018, 2019 та 2020 роки.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що 14.01.2021 ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Тобто в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком). Відтак, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо застосування частини 3 статті 45 Закону № 1058-1V є неправомірними.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 03.07.09 р. отримувала пенсію відповідно до Закону України від 07.06.01 р. № 2493-ІІІ Про службу місцевого самоврядування (далі - Закон № 2493-III).

З 14.01.21 р. позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.03 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Позивачка, вважаючи дії відповідача щодо її переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 2493-III, на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки протиправними, звернулась до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, то показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 2493-III на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком, а тому прийшов до висновку про правомірність дій пенсійного органу.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 40 Закону №1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Тобто, за загальним правилом, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої було сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Так, згідно з вимогами ч.3 ст.45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 03.07.09 р. та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону № 2493-III.

З 14.01.21 року позивачку переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування від 07.06.01 р. № 2493-III на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.03 р. № 1058-IV.

Тобто, як вірно зазначив суд 1-ї інстанції, позивачку з 14.01.21 року переведено на той самий вид пенсії (за віком), хоча й за нормами іншого закону, тобто зміна виду пенсії не відбулась.

Оскільки, в даному випадку, мав місце факт призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, колегія суддів дійшла висновку, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV має бути незмінним, тобто таким, яким він і був на час первинного призначення пенсії за віком.

Слід звернути увагу на те, що такої ж правової позиції з цього спірного питання дотримується і Верховний Суд у постановах від 29.11.2022р. у справі №560/4589/21, від 18.05.2023р. у справі №560/19830/21, від 27.06.2023р. у справі №500/4392/22 та від 03.02.2025р. у справі №240/33245/23, яка в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення цього спору.

Посилання апелянта на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обставини справи не є тотожними, та у справі на яку посилається апелянт було призначено різні види пенсії.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 квітня 2025 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова