Справа № 465/2048/25
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/2048/25
Провадження 2-а/465/156/25
РІШЕННЯ

Іменем України

31.03.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартьянової С.М.

при секретарі судового засідання Сеньків А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, третя особа поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області Вовк Степан Михайловича, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, в особі свого представника через систему «Електронний суд» звернувся з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, третя особа поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області Вовк Степан Михайловича, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4166925 від 28.02.2025, складену поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області сержантом поліції Вовк Степаном Михайловичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, а справу закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28.02.2025 поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області сержантом поліції Вовк Степаном Михайловичем винесено постанову серії ЕНА № 4166925 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, за порушення п. 9.9.б ПДР, а саме водіння транспортним засобом з ознаками ДТП та після зупинки працівниками патрульної поліції не увімкнення сигналу аварійної зупинки, де накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи та діючим нормам законодавства, а тому позивач вважає її незаконною та такою що підлягає скасуванню.

З рапорту від 28.02.2025 інспектора патрульної поліції вбачається, що 23.02.2025 близько 22:15 хв. був помічений транспортний засіб «BMW 3201» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому були помітні ознаки ДТП (пошкодження лакофарбового покриття), де під час слідування за вказаним ТЗ, останній не надав перевагу в русі пішоходам не нерегульованому пішохідному переході. Враховуючи вказані обставини було прийнято рішення зупинити ТЗ для більшого з`ясування обставин, де під час зупинки біля правого краю проїзної частини також не ввімкнув правий покажчик повороту, а після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійний покажчик повороту.

Під час збору матеріалів справи було встановлено, що докази стосовно ненадання переваги в русі та неввімкненого правого покажчику відсутні, у зв`язку з відсутністю відеореєстратора на службовому автомобілі, тому прийнято рішення провести розгляд справи стосовно не увімкнення аварійної світлової сигналізації. Дана подія мала місце за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 85.

На відеозаписі подій, яка надана Відповідачем на адвокатський запит вбачається, що інспектор патрульної поліції 28.02.2025р. під час розгляду справи в УПП у Львівській області усно вирішив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності доказів такого правопорушення, хоча сторона захисту просила скласти відповідну письмову постанову, на що було відмовлено.

Отже, в порушення ст. 284 КУпАП та розділу IV наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» постанова про закриття справи у письмовому вигляді, в частині пошкодження лакофарбового покриття за яке взагалі не передбачена відповідальність та підстава зупинки ТЗ; ненадання переваги в русі; неввімкненого правого покажчику, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення не складалась.

Як вбачається з матеріалів справи 28.02.2025р. відносно позивача складена постанова тільки за не ввімкнення сигналу аварійної зупинки після зупинки працівником патрульної поліції, яка оскаржується в даному порядку.

Однак, відсутні докази руху транспортного засобу, а також відсутні будь-які підстави і докази правомірної зупинки автомобіля, оскільки така зупинка здійснюється за наявності підстав визначених законодавством, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому працівники поліції при виконання своїх обов`язків повинні керуватись ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про дорожній рух» та іншими нормативно-правовими документами, що передбачають їх діяльність.

Так, ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено 11 підстав зупинки т/з і немає жодної підстави як «формальна перевірка документів» або «помітні ознаки ДТП», або «пошкодження лакофарбового покриття», навіть враховуючи воєнний стан введений в країні 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану».

Однак, при розгляді справи працівник поліції таку зупинку мотивував вже п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» (якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди), однак таких доказів знов надано не було.

Отже, оскільки доказів законної зупинки автомобіля працівниками поліції не надано, в тому числі як і руху транспортного засобу, то позивач вважає, що суб`єктивна думка, припущення і бажання поліцейського скласти оскаржувану постанову задля «статистики» або «звітності» не є законною підставою, та не може бути достовірним і належним доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення цього правопорушення.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів законної зупинки транспортного засобу, оскільки по Б. Хмельницького, 85 у м. Львові відсутній блокпост, позивач не порушував комендантську годину, а також правила дорожнього руху, в наслідок чого не складалась постанова за порушення Правил дорожнього руху, а тільки за не ввімкнутий аварійний покажчик повороту після зупинки працівниками поліції.

Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Отже, в порушення зазначених вимог, працівник поліції, не склав в письмовому вигляді постанову про закриття справи відносно водія в частині відсутності доказів у пошкодженні лакофарбового покриття; ненадання переваги в русі; неввімкненого правого покажчику повороту і відмовив в її складанні при розгляді справи, що вбачається з відеозапису подій.

Також, позивач посилається на те, що в оскаржуваній Постанові, в графі №7 «До постанови додаються» із доказів вчинення правопорушення зазначається: «рапорт поліцейського, інші матеріали справи, рапорт по події, ордер», натомість не зазначено про будь-який відеозапис з бодікамери, який можливо буде наданий в подальшому відповідачем у справі.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху покладається на відповідача, в цьому випадку, - поліцейського патрульної поліції.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, що може бути наданий в майбутньому при судовому розгляді, не може вважатися належним доказом з огляду на те, що оскаржувана постанова не відповідає приписам частини 3 статті 283 КУпАП, де передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України. Призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

31.03.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні обставини.

Так, 23.02.2025 року о 22 год. 18 хв. у м. Львові по вул. Богдана Хмельницького, 85 позивач керував транспортним засобом BMW 3201 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який мав ознаки ДТП.

Відтак, на підставі п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», транспортний засіб BMW 3201 з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням Позивача був зупинений працівниками поліції. Після зупинки вказаного транспортного засобу працівниками поліції, позивач не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9.б. ПДР України.

Позивач керував транспортним засобом BMW 3201 з державним номерним знаком НОМЕР_3 , не маючи при цьому посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки таке порушення вчинене повторно протягом року. В результаті відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254799 від 23.02.2025.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

Інспектор поліції Вовк Степан, маючи законні підстави для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повідомив позивачу його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, відповідно до вимог статей 287, 289, 307, 308 КУпАП, роз`яснив строки й порядок виконання постанови про накладення штрафу та оскарження постанови.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, позивач 28.02.2025 з`явився в УПП у Львівській області ДПП для проведення розгляду справи. Інспектор поліції Вовк Степан, дотримуючись положень КУпАП та Інструкції №1395, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повідомив Позивачу його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Далі відповідно до вимог статей 287, 289, 307, 308 КУпАП, працівник поліції роз`яснив позивачу строки й порядок виконання постанови про накладення штрафу та оскарження постанови. По завершенню розгляду справи, керуючись вимогами ст.283 КУпАП, інспектор поліції виніс постанову серії ЕНА №4166925 від 28.02.2025 відносно ОСОБА_1 за ст.125 КУпАП.

Отже, інспектор УПП у Львівській області ДПП мав всі законні підстави для винесення постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, ним була дотримана процедура та порядок адміністративних матеріалів. Позивач жодним доказом і аргументом не довів факту того, що працівником поліції було його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно. Тому постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив слухати справу у їх відсутність.

З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з тим, що учасники справи в судове засідання не з`явились, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серії ЕНА №4166925 від 28.02.2025 року винесеною поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП, сержантом поліції Вовк С.М. за ст.125 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.

У постанові зазначено, що 23.02.2025 о 22 год. 19 хв. у м. Львові по вул. Богдана Хмельницького, 85, ОСОБА_1 керуючи т.з. з ознаками ДТП після зупинки працівниками патрульної поліції не увімкнув сигнал аварійної зупинки, чим порушив п.п. 9.9.б. ПДР - порушення ввімкнення аварійних світлових сигналів у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.125 КУпАП.

Позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, застосоване стягнення у вигляді попередження.

Положення ст. 125 КУпАП передбачають настання відповідальності в разі вчинення інших порушень правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128,частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 2 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту ст. 293 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Відповідно до п. 9.9.б ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Графа 7 оскаржуваної постанови: «до постанови додаються …» інспектором зазначено лише рапорт, інші матеріали справи, рапорт по події, ордер.

Посилання на застосування будь-якого технічного засобу в оскаржуваній постанові, а саме серії ЕНА №4166925 від 28.02.2025 не міститься.

Під час розгляду справи здійснено дослідження наданих відповідачем відеозаписів, які відтворюють відеозаписи з нагрудної камери поліцейського.

Наведені електронні файли не можуть вважатись прийнятним доказом в розумінні справи про адміністративне правопорушення. Посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, оскаржувана постанова не містить.

Верховний Суд наголосив, що якщо у постанові про накладення адміністративного правопорушення не вказано технічний засіб яким здійснений фото або відеозапис, то провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі №337/3389/16-а від 30.05.2018р.)

Вказане унеможливлює прийняття наведеного запису як належного доказу у справі про адміністративне правопорушення, при цьому будь-які інші докази, які об`єктивно могли бути прийнятими до уваги працівником поліції для отримання висновку по справі, суду не надано.

Зазначення у відзиві відповідачем про те, що позивач керував транспортним BMW 3201 з державним номерним знаком НОМЕР_3 , не маючи при цьому посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП не має правового значення при вирішенні питання дотримання інспектором вимог законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Про необхідність дотримання вимог Закону в частині наведення у постанові, прийнятої за наслідком розгляду справи по адміністративне правопорушення, відомостей про докази, якими підтверджуються відповідні події (відомості про технічний засіб), підкреслено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №524/1284/17.

Крім того, матеріали справи не містять доказів факту руху транспортного засобу BMW 3201 д.н.з. НОМЕР_1 , з яких можна б було встановити наявність законної підстави для зупинки відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Отже, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм, таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами.

За положеннями ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП.

Положеннями ч.3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст.77, 90,139, 241-256, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, третя особа поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області Вовк Степан Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4166925 від 28.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.125 КУпАП- скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП- закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Третя особа: поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області Вовк Степан Михайловича, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Мартьянова С.М.