Справа № 300/522/25
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. справа № 300/522/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Щадей Надія, до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання звільнити з військової служби, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, військовослужбовець, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Щадей Надія Василівна (надалі по тексту - представник позивача, адвокат Щадей Н.В.), звернулася в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі по тексту також - відповідач, військова частина, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо повернення на доопрацювання рапорта ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд.

Дана позовна заява до суду надійшла через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 24.01.2025" та підписана електронно-цифровим підписом адвоката Щадей Надії Василівни, яка діє на підставі ордера №1091086 від 24.01.2025.

Підставою звернення до суду, на переконання позивача, є протиправна бездіяльність щодо не розгляду її рапорту про звільнення з військової служби за абзацом 7 підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідності першої групи.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 (надалі по тексту також - ОСОБА_2 ), яка є особою з інвалідністю, що втратила зір та фактично безпомічна з легким когнітивним розладом з маячними включеннями. Позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_7.

У зв`язку з необхідністю здійснення догляду за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 23.12.2024 звернулась по команді до ВЧ НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-ХІІ (надалі по тексту також - Закон №2232-ХІІ).

За результатами розгляду вказаного рапорту відповідач, за аргументами позивача ВЧ НОМЕР_1 , протиправно та всупереч вимог законодавства, 30.12.2024 надала відповідь на означений рапорт разом із правовим висновком помічника командира батальйону з правової роботи. Рапорт ОСОБА_1 від 23.12.2024 повернуто на доопрацювання, з огляду на неможливість встановлення, на основі долучених до такого документів, відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 .

Як стверджує позивач, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи, потребує постійного стороннього догляду, а також у останньої окрім ОСОБА_1 відсутні інші родичі першого та другого ступенів споріднення, які можуть здійснювати за нею догляд. Так, ОСОБА_3 (надалі по тексту також - ОСОБА_3 ) чоловік ОСОБА_2 є особою похилого віку (92 роки), пенсіонером та потребує постійного стороннього догляду, що унеможливлює здійснення останнім догляду за дружиною. ОСОБА_5 , донька ОСОБА_2 , є громадянином Сполучених Штатів Америки, де проживає протягом тривалого часу, що свідчить про її сталу відсутність в Україні, а отже унеможливлює здійснення догляду за матір`ю.

Обставина відсутність у ОСОБА_2 , за доводами ОСОБА_1 , інших родичів, які можуть здійснювати догляд за останньою також додаткового підтверджуються нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_2 від 17.12.2024.

За аргументами позивача, з покликанням на лист Міністерства юстиції України від 25.08.2023 за №112984/19.3.2/11?23, законодавством України не передбачено видачу документа про відсутність в особи родичів, які можуть здійснювати за нею догляд. На переконання ОСОБА_1 , долучені останньою до рапорту від 23.12.2024 документи повністю підтверджують існування обставин, необхідних для звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача скерувала на адресу суду через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему заяву із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 28.01.2025", реєстрацію якої з долученими документами проведено судом 28.01.2025 за вх.№2328/25 (а.с.44-46).

Також адвокат Щадей Н.В. подала через відділ документального забезпечення-канцелярія Івано-Франківського окружного адміністративного суду супровідний лист від 29.01.2025, до якого долучила примірник позовної заяви з додатками, про що судом 29.01.2025 здійснено необхідні реєстраційні дії із присвоєнням такому документу вх.№2400/25 (а.с.47-89).

Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 29.01.2025 відкрито провадження у цій адміністративній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України). Одночасно судом витребувано у сторін необхідні для розгляду справи письмові пояснення та докази (а.с.90-91).

Пунктом 5.2. ухвали суду від 29.01.2025 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 , крім відзиву на позовну заяву, письмові пояснення, в яких зазначити чи командир Військової частини НОМЕР_1 наділений або не наділений повноваженнями на видачу наказу на звільнення військовослужбовця (за званням і посадою, аналогічної до позивача), в тому числі з підстав - за підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами.

Представник позивача скерувала через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему заяву із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 04.02.2025" , у якій зазначила про місцезнаходження відповідача, реєстрацію вказаної заяви проведено судом 04.02.2025 за вх.№2842/25 (а.с.94-97).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Так, Військова частина скерувала на адресу суду відзив від 27.02.2025 за №1508/562 на позовну заяву, реєстрацію якого проведено в суді 03.03.2025 за вх.№5238/25 (а.с.98-103). ВЧ НОМЕР_1 не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними в адміністративному позові, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступне.

Так, позивачем 23.12.2024 подано на ім`я командира ІНФОРМАЦІЯ_8 Військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ. Даний рапорт розглянуто командиром ІНФОРМАЦІЯ_8 ВЧ НОМЕР_1 та передано з клопотанням на розгляду командиру військової частини, згідно резолюції якого матеріали передані для опрацювання та надання висновку помічнику командира військової частини з правової роботи.

За результатами юридичного аналізу поданого ОСОБА_1 рапорту, встановлено факт неподання військовослужбовцем доказів відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня спорідненості, які б об`єктивно та достовірно підтверджували обставини, зазначені позивачем, як підставу для звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ. Рішення командира доведено до відома військовослужбовця листом від 30.12.2024 за №1508/2096. Таким чином, Військовою частиною НОМЕР_1 належним чином дотримано порядок прийняття та розгляду звернення старшого солдата ОСОБА_1 та обгрунтовано прийнято командиром рішення про надання додаткових документів.

До рапорту від 23.12.2024 позивачем долучено ряд документів, з яких слідує, що ОСОБА_2 (бабуся заявника) є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду згідно висновку лікарсько-консультативної комісії №1960 від 20.05.2024. Водночас, військовою частиною, з долучених ОСОБА_1 до рапорту документів, з`ясовано, що у ОСОБА_2 (бабусі заявника) є донька ОСОБА_5 , втім, матеріали рапорту не містять доказів на засвідчення обставини необхідності останньої в постійному сторонньому догляді.

Як стверджує представник відповідача, нотаріально засвідчена заява ОСОБА_2 про відсутність будь-яких осіб, в тому числі родичів, які б могли здійснювати догляд за останньою, не є документом, який об`єктивно та достовірно підтверджує такий факт, адже інші документи підтверджують наявність в даної особи доньки. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Співвідповідач також скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Військовою частиною НОМЕР_2 , який надійшов до суду через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 19.03.2025", та зареєстровано судом 20.03.2025 за вх.№6931/25. У поданому відзиві співвідповідач заперечив проти доводів ОСОБА_1 , викладених у адміністративному позову, з огляду на наступні підстави та аргументи.

За результатами юридичного аналізу поданого позивачем рапорту, встановлено факт неподання заявником документальних доказів відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеню спорідненості, які б об`єктивно та достовірно підтверджували обставини, заявлені позивачем, як підставу для звільнення з військової служби. Військовою частиною НОМЕР_1 належним чином дотримано порядок прийняття та розгляду звернення старшого солдата ОСОБА_1 та обґрунтовано прийняте командиром рішення щодо необхідності надання додаткових документів.

За доводами співвідповідача пунктом 26 Переліку документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, затвердженим наказом Міністерства Оборони України № 170 від 10.04.2009 (зі змінами та доповненнями), "Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", передбачено надання військовослужбовцем документів, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з особою (особами) з інвалідністю I чи II групи. До таких документів належать один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником ІНФОРМАЦІЯ_6. В наданому ОСОБА_1 рапорті з додатками відсутній акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником ІНФОРМАЦІЯ_6. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача адвокат Щадей Н.В. через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему скерувала до суду відповідь із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 25.03.2025" на відзив, реєстрацію якої проведено судом 25.03.2025. Представник позивача заперечила проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на таке.

За доводами адвоката Щадей Н.В. вимога надати акт обстеження сімейного стану військовослужбовця, без закріплення процедури його оформлення, є протиправною та проявом надмірного формалізму, а тому жодним чином не може штучно позбавляти військовослужбовця права на звільнення з військової служби. Разом з тим, відсутність акту обстеження сімейного стану військовослужбовця не було підставою для відмови у звільненні позивача, адже військовою частиною НОМЕР_1 не було зазначено про необхідність надання такого документу.

Як зазначила представник позивача ОСОБА_5, донька ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 , не може здійснювати постійний сторонній догляд за своєю матір`ю, адже: - вона вже протягом тривалого часу проживає на території Сполучених Штатів Америки, є громадянкою вказаної країни, а також у неї було діагностовано гінекологічне захворювання, внаслідок якого їй заборонено підіймати важкі предмети та загалом долучатися до інтенсивної фізичної активності. Таким чином, попри те, що ОСОБА_5 не було встановлено потреби у постійному сторонньому догляді, існують інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють здійснення нею догляду за ОСОБА_2 . Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзиви на позовну заяву, письмові пояснення, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 25.02.2022 проходить військову службу по мобілізації у Збройних Силах України, а з 19.12.2024 у Військовій частина НОМЕР_1 і приймає участь в заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, вказані обставини засвідчуються наявними в матеріалах справи довідками Військової частини НОМЕР_3 від 13.10.2023 за №1477/1/1845-Д та Військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2025 за №1508/6 (а.с.19-20).

Старший солдат ОСОБА_1 , гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_7 Військової частини НОМЕР_4 звернулась 22.12.2024 до Командира ІНФОРМАЦІЯ_8 ВЧ НОМЕР_1 із рапортом, в якому просила звільнити останню з військової служби та виключити зі списків особового складу військової частини на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд, а саме за бабусею ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного догляду (а.с.21).

До вказаного рапорту позивачем долучено копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_1 , копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_2 , довідки до акта огляду медик-соціальною експертною комісією №0590193 від 21.09.2015, висновку лікарсько-консультативної комісії №1960 від 20.05.2024, консультаційного висновку лікаря-психіатра щодо ОСОБА_2 №8243 від 13.05.2024, документів, що підтверджують родинний зв`язок, акту встановлення факту здійснення догляду №335 від 29.02.2024, висновку лікарсько-консультативної комісії №1839 від 13.05.2024, копії паспорта та платежів, які засвідчують місце проживання ОСОБА_5 (доньки ОСОБА_2 ), медичної довідки щодо стану здоров`я (з перекладом) ОСОБА_5 , паспорта громадянина України, посвідчення учасника бойових дій та висновку лікарсько-консультативної комісії №3874 від 02.10.2024, заяви члена сім`ї - інваліда ОСОБА_2 (зворотній бік а.с.21).

Відповідачем не заперечується обставина подання ОСОБА_1 означеного рапорту та долучених до нього документів у відзиві на позовну заяву, вказана обставина додатково підтверджується проставленим військовою частиною штампом із датою прийняття рапорту із додатками та реєстраційним вхідним номером (а.с.21).

Військова частина НОМЕР_1 листом від 30.12.2024 за №1508/2096 повідомила позивача про те, що рапорт на звільнення з військової служби у Збройних Силах України з додатками від 23.12.2024 залишений без реалізації, оскільки службові матеріали не погоджені ТВО помічника командира з правової роботи Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з відсутністю підстав для звільнення, передбачених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с.22). До означеного листа відповідачем долучено також копію правового висновку та документи додані до рапорту про звільнення (а.с.22).

Згідно правового висновку ТВО помічника командира батальйону з правової роботи ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2024, відсутні підставі для звільнення з військової служби ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки:

- згідно з наданих до рапорту документів, а саме витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, заяви про здійснення догляду та утримання, акту встановлення факту здійснення догляду, копій документів інших членів сім`ї, не можливо встановити факт відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня спорідненості, які можуть здійснювати такий догляд;

- копія паспорту та картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , висновок ЛКК №1960 ОСОБА_2 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копія свідоцтва про народження, акту встановлення факту здійснення догляду належним чином не завірені, що відповідно до Алгоритму дій військовослужбовців, посадових осіб військових частин, щодо звільнення з військовослужбовців з військової служби, затвердженого Командувачем Сил територіальної оборони Збройних Сил України 13.07.2024 (а.с.23).

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено додаткові підстави для відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 , які не зазначено у правовому висновку ТВО помічника командира батальйону з правової роботи ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2024, а саме:

- до рапорту позивачем додано документальне підтвердження наявності в ОСОБА_2 дочки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в додатках до рапорту про звільнення міститься довідка доктора ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом та лікуванням і пацієнта рекомендовано звільнити від виконання обов`язків, пов`язаних з підняттям важких предметів або з інтенсивною фізичною активністю до подальших медичних вказівок (що вказує на тимчасовий характер захворювання та жодним чином не спростовує можливості здійснювати догляд за своїми батьками);

- відсутні документі, що підтверджують необхідність (потребу) ОСОБА_5 в постійному догляді, як родича ОСОБА_2 ;

- заява ОСОБА_2 , засвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т., про відсутність будь-яких осіб, в тому числі родичів, які б могли здійснювати догляд за нею, не є документом, який об`єктивно та достовірно підтверджує такий факт, оскільки інші документи підтверджують наявність в останньої доньки.

Вважаючи протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо повернення на доопрацювання рапорта ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд, військовослужбовець звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі по тексту також - Закон №2232-XII).

Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (надалі по тексту також - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232-XII).

Згідно із частиною 6 статті 2 цього Закону №2232-XII, одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).

Абзацом 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 за №3543-XII (надалі по тексту також - Закон №3543-XII) визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Як встановлено судом вище по тексту судового рішення, ОСОБА_1 з 25.02.2022 проходить військову службу по мобілізації у Збройних Силах України, а з 19.12.2024 у Військовій частина НОМЕР_1 і приймає участь в заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, вказані обставини засвідчуються наявними в матеріалах справи довідками Військової частини НОМЕР_3 від 13.10.2023 за №1477/1/1845-Д та Військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2025 за №1508/6 (а.с.19-20).

Звільнення військовослужбовців з військової служби регламентовано статтею 26 Закону №2232-XII.

Підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 коментованого Закону визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), - зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Згідно частини 7 статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Старший солдат ОСОБА_1 , гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_7 Військової частини НОМЕР_4 звернулась 22.12.2024 до Командира ІНФОРМАЦІЯ_8 ВЧ НОМЕР_1 із рапортом, в якому просила звільнити останню з військової служби та виключити зі списків особового складу військової частини на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд, а саме за бабусею ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного догляду (а.с.21).

До вказаного рапорту позивачем долучено копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_1 , копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_2 , довідки до акта огляду медик-соціальною експертною комісією №0590193 від 21.09.2015, висновку лікарсько-консультативної комісії №1960 від 20.05.2024, консультаційного висновку лікаря-психіатра щодо ОСОБА_2 №8243 від 13.05.2024, документів, що підтверджують родинний зв`язок, акту встановлення факту здійснення догляду №335 від 29.02.2024, висновку лікарсько-консультативної комісії №1839 від 13.05.2024, копії паспорта та платежів, які засвідчують місце проживання ОСОБА_5 (доньки ОСОБА_2 ), медичної довідки щодо стану здоров`я (з перекладом) ОСОБА_5 , паспорта громадянина України, посвідчення учасника бойових дій та висновку лікарсько-консультативної комісії №3874 від 02.10.2024, заяви члена сім`ї - інваліда ОСОБА_2 (зворотній бік а.с.21).

Відповідачем не заперечується обставина подання ОСОБА_1 означеного рапорту та долучених до нього документів у відзиві на позовну заяву, вказана обставина додатково підтверджується проставленим військовою частиною штампом із датою прийняття рапорту із додатками та реєстраційним вхідним номером (а.с.21).

Військова частина НОМЕР_1 листом від 30.12.2024 за №1508/2096 повідомила позивача про те, що рапорт на звільнення з військової служби у Збройних Силах України з додатками від 23.12.2024 залишений без реалізації, оскільки службові матеріали не погоджені ТВО помічника командира з правової роботи Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з відсутністю підстав для звільнення, передбачених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с.22). До означеного листа відповідачем долучено також копію правового висновку та документи додані до рапорту про звільнення (а.с.22).

Згідно правового висновку ТВО помічника командира батальйону з правової роботи ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2024, відсутні підставі для звільнення з військової служби ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки:

- згідно з наданих до рапорту документів, а саме витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, заяви про здійснення догляду та утримання, акту встановлення факту здійснення догляду, копій документів інших членів сім`ї, не можливо встановити факт відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня спорідненості, які можуть здійснювати такий догляд;

- копія паспорту та картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , висновок ЛКК №1960 ОСОБА_2 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копія свідоцтва про народження, акту встановлення факту здійснення догляду належним чином не завірені, що відповідно до Алгоритму дій військовослужбовців, посадових осіб військових частин, щодо звільнення з військовослужбовців з військової служби, затвердженого Командувачем Сил територіальної оборони Збройних Сил України 13.07.2024 (а.с.23).

Повертаючись до з`ясування питання нормативно-правового регулювання порядку подання та розгляду рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби, суд зазначає наступне.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 за №548-XIV (надалі по тексту - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Так, за нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 за №40 (надалі по тексту також - Інструкція №40), рапорт (заява) - це письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Кожен військовослужбовець має право, щоб його звернення було розглянуто в межах розумних термінів, а відтак має бути належний доказ отриманням військовою частиною такого рапорту/заяви військовослужбовця чи його представника (в порядку звернення громадян), який може бути направлений рекомендованим листом із повідомленням про вручення та описом вкладення на адресу військової частини.

Згідно з підпунктом 2 пункту 225 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 за №1153/2008 (надалі по тексту також - Положення №1153/2008) звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Пунктом 233 Положення №1153/2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За змістом абзацу 4 пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 за №735 (надалі по тексту також - Інструкція №735) визначений порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України, у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України, а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Відповідно статті 117 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді.

Пунктом 6 розділу ІІІ ''Розгляд звернень громадян'' Інструкції №735 також передбачено те, що звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийнято обґрунтоване рішення та вжито потрібних заходів щодо його виконання і заявника повідомлено про результати розгляду звернення і прийняте рішення.

Отже, розглянутим вважається рапорт, по якому прийнято рішення та це рішення чи відповідь доведена до військовослужбовця належним чином. Відповідь на рапорт має містити рішення з посиланням на акти законодавства та роз`ясненням порядку оскарження.

Також слід звернути увагу на те, що жодним нормативно-правовим актом не визначено можливості повернення рапорту військовослужбовця без розгляду, без реалізації або на ''доопрацювання''.

Матеріали справи не містять доказів прийняття рішення [у разі задоволення - відповідного наказу про виключення зі списків особового складу, у разі відмови - відповідного рішення із зазначенням конкретних причин відмови та роз`яснень способу оскарження] за поданим рапортом, або доказів повідомлення позивача про причини неможливості розгляду рапорту у встановлений законодавством термін, таких відомостей ані позивачем, ані відповідачем до суду не надано.

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.

Звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду регламентовано пунктом 225 Положення№1153/2008.

Так, підпунктом 2 пункту 225 Положення №1153/2008 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

- у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

- у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року за №548-XIV, Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року за №1153/2008, з метою впорядкування та належної організації роботи з рапортами військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту наказом Міністерство оборони України від 06.08.2024 за № 531, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07 серпня 2024 року за №1214/42559 затверджено Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (надалі по тексту також - Порядок №531).

Порядок №531 визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (надалі по тексту також - Міноборони), Збройних Силах України (надалі по тексту також - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту (пункт 1 Розділу 1 Порядку №531).

За змістом пункту 2 розділу 3 Порядку №531 командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції. Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті (пункт 4 Розділу 3 Порядку №531).

Приписами пункту 3 Розділу 3 Порядку №531 передбачено, що непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку. Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

З огляду на наведене правове регулювання, рапорт військовослужбовця з обґрунтуванням відмови у будь-якому випадку має передаватися вищому командуванню. Остаточне рішення має прийматися саме тією посадовою особою, яка наділена правом вирішувати питання по суті.

Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (абзац третій пункту 241 Положення №1153/2008).

Згідно з пунктом 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_6 за вибраним місцем проживання.

Пунктами 12.1, 12.11 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 року за №438/16454, передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.

До керівників органів військового управління Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, які в особливий період мають право звільнення військовослужбовців з військової служби, належать посадові особи, які під час особливого періоду мають право призначення на посади осіб офіцерського складу.

Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Відповідно до пункту 14.10 розділу XIV цієї Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Слід вкотре наголосити, що рапорт має дійти до останньої ланки (відповідальної посадової особи) з клопотаннями безпосередніх (прямих) командирів (начальників) або з обґрунтуванням їх відсутності.

Надання ТВО помічника командира батальйону з правової роботи ВЧ НОМЕР_1 правового висновку від 30.12.2024, як особою, яка в силу закону не уповноважена на прийняття по суті рішення за результатами розгляду рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби, не свідчить про розгляд по суті рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та прийняття рішення по суті розгляду такого звернення військовослужбовця.

Викладене свідчить про допущення ВЧ НОМЕР_1 протиправної бездіяльності щодо не розгляду (не вирішення по суті) рапорту ОСОБА_1 від 22.12.2024 на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ. Залишення відповідачем без реалізації рапорту ОСОБА_1 порушує законні права та інтереси останньої у правовідносинах із проходження публічної (військової) служби.

Надаючи оцінку наявності підстави для звільнення позивача з військової служби під час дії воєнного стану, як необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, на підставі положень підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, слід зазначити таке.

Обов`язковими умовами для отримання права на звільнення з військової служби за сімейними обставинами у цьому випадку є:

- наявність члена сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи;

- необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи;

- відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Зазначені обставини мають існувати в сукупності та бути підтвердженими доданими до рапорту доказами.

Так, з відомостей рапорту від 22.12.2024 слідує наступне: старший солдат ОСОБА_1 , гранатометник ІНФОРМАЦІЯ_7 Військової частини НОМЕР_1 просила звільнити її з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за бабусею - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом І групи "б" загального захворювання безстроково (пожиттєво), згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0590193 від 21.09.2015, та відповідно до довідки ЛКК №1960 від 20.05.2024 остання, у зв`язку із хворобою по стану здоров`я (сліпота) потребує постійного догляду.

Військовослужбовцем до вказаного рапорту долучено ряд документів котрі підтверджують підставність звільнення останньої з військової служби, а саме: копії паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_1 (а.с.7-8), копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_2 (а.с.9-10), довідки до акта огляду медик-соціальною експертною комісією №0590193 від 21.09.2015, висновку лікарсько-консультативної комісії №1960 від 20.05.2024, консультаційного висновку лікаря-психіатра щодо ОСОБА_2 №8243 від 13.05.2024 (а.с.15-17), документів, що підтверджують родинний зв`язок (а.с.11-14, 24-25, 36-38), акту встановлення факту здійснення догляду №335 від 29.02.2024 (а.с.18), висновку лікарсько-консультативної комісії №1839 від 13.05.2024, копії паспорта та платежів, які засвідчують місце проживання ОСОБА_5 (доньки ОСОБА_2 ), медичної довідки щодо стану здоров`я (з перекладом) ОСОБА_5 (а.с.31-35), паспорта громадянина України, посвідчення учасника бойових дій та висновку лікарсько-консультативної комісії №3874 від 02.10.2024, заяви члена сім`ї - інваліда ОСОБА_2 (а.с.26-30).

Відповідачем не заперечується обставина подання ОСОБА_1 означеного рапорту та долучених до нього документів у відзиві на позовну заяву, вказана обставина додатково підтверджується проставленим військовою частиною штампом із датою прийняття рапорту із додатками та реєстраційним вхідним номером (а.с.21).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 від 19.10.1999 ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що засвідчується відомостями з паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 від 19.10.1999 (а.с.26).

Як слідує з відомостей Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, 14.11.1958 Виконавчим комітетом Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що внесено відповідний актовий запис за №17 (а.с.24). Вказана обставина також засвідчується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 04.09.1971 (а.с.25).

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України підтверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що 30.09.1964 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції внесено відповідний актовий запис №1099 (а.с.13). Вказане також підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 від 30.09.1964 (а.с.12).

Між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 17.12.1982 зареєстровано шлюб про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 17.07.1982 внесено запис №865, свідченням чого є наявні в матеріалах справи Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.36).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 02.09.1983, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками вказано ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с.11).

В подальшому, між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 20.10.1992 укладено шлюб, та Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції вчинено відповідний актовий запис №1486, що засвідчується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.37).

Відповідно до відомостей з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) ОСОБА_5 змінила прізвище, власне ім`я та по батькові на ОСОБА_5 (а.с.38).

Як слідує зі змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, між ОСОБА_16 та ОСОБА_1 22.07.2005 укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції внесено відповідний актовий запис №1001 (а.с.14).

З коментованих вище документів судом досліджено та з`ясовано ряд наступних родинних зв`язків, а саме:

- ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_1 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0590193 від 21.09.2015 ОСОБА_2 встановлено безстроково І групу інвалідності типу "б" по зору загальне захворювання (а.с.16).

За висновком лікарсько-консультативної комісії від 20.05.2024 за №1960, виданого КНП "ЦПМКДД" СП "Міська поліклініка №1" ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, як громадянин (особа) похилого віку внаслідок когнітивних порушень (а.с.17).

Таким чином у ОСОБА_1 є член сім`ї другого ступеня споріднення, а саме ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю I групи згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0590193 від 21.09.2015, та потребує постійного догляду за висновком лікарсько-консультативної комісії від 20.05.2024 за №1960, виданого КНП "ЦПМКДД" СП "Міська поліклініка №1".

Відповідачем не заперечується обставина наявності у ОСОБА_2 інвалідності І групи, а також потреби у постійному догляді.

За доводами ВЧ НОМЕР_1 відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки:

- згідно з наданих до рапорту документів, а саме витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, заяви про здійснення догляду та утримання, акту встановлення факту здійснення догляду, копій документів інших членів сім`ї, не можливо встановити факт відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня спорідненості, які можуть здійснювати такий догляд;

- копія паспорту та картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , висновок ЛКК №1960 ОСОБА_2 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копія свідоцтва про народження, акту встановлення факту здійснення догляду належним чином не завірені, що відповідно до Алгоритму дій військовослужбовців, посадових осіб військових частин, щодо звільнення з військовослужбовців з військової служби, затвердженого Командувачем Сил територіальної оборони Збройних Сил України 13.07.2024 (а.с.23).

Саме з наведених підстав рапорт позивача від 22.12.2024, згідно правового висновку ТВО помічника командира батальйону з правової роботи від 30.12.2024, залишений без реалізації.

Втім, у відзиві на позовну заяву Військова частина НОМЕР_1 вказує на нові підстави для залишення рапорту без реалізації, котрі не лягли в основу складання правового висновку ТВО помічника командира батальйону з правової роботи від 30.12.2024, яким рапорт ОСОБА_1 залишено без реалізації, а саме:

- до рапорту позивачем додано документальне підтвердження наявності в ОСОБА_2 дочки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- в додатках до рапорту про звільнення міститься довідка доктора ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом та лікуванням і пацієнта рекомендовано звільнити від виконання обов`язків, пов`язаних з підняттям важких предметів або з інтенсивною фізичною активністю до подальших медичних вказівок (що вказує на тимчасовий характер захворювання та жодним чином не спростовує можливості здійснювати догляд за своїми батьками);

- відсутні документі, що підтверджують необхідність (потребу) ОСОБА_5 в постійному догляді, як родича ОСОБА_2 ;

- заява ОСОБА_2 , засвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т., про відсутність будь-яких осіб, в тому числі родичів, які б могли здійснювати догляд за нею, не є документом, який об`єктивно та достовірно підтверджує такий факт, оскільки інші документи підтверджують наявність в останньої доньки.

Так, надаючи оцінку аргументам відповідача в частині залишення рапорту військовослужбовця без реалізації у зв`язку з тим, що копія паспорту та картки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , висновок ЛКК №1960 ОСОБА_2 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копія свідоцтва про народження, акту встановлення факту здійснення догляду належним чином не завірені, що відповідно до Алгоритму дій військовослужбовців, посадових осіб військових частин, щодо звільнення з військовослужбовців з військової служби, затвердженого Командувачем Сил територіальної оборони Збройних Сил України 13.07.2024, суд вказує на наступне.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 за №548-XIV, Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджена наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 за №170, Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України 24 березня 1999 року за №551-XIV, Інструкція з діловодства у Збройних Силах України, затверджена наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 за №40 та Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 за №735 не містять вимог щодо того, яким чином повинні засвідчуватись копії документів, долучені до рапорту військовослужбовця.

Разом з тим, як зазначалось судом вище по тексту судового рішення, Порядок №531 визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (надалі по тексту також - Міноборони), Збройних Силах України (надалі по тексту також - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту (пункт 1 Розділу 1 Порядку №531).

Відповідно до пункту 1 Розділу 3 Порядку №531 У паперовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок "Рапорт", суть порушеного питання, перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби), найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище, дату, особистий підпис.

Таким чином Порядок №531 не визначає вимог до того, яким чином повинні засвідчуватись копії документів, долучені до рапорту військовослужбовцем.

Алгоритм дій військовослужбовців, посадових осіб військових частин, щодо звільнення з військовослужбовців з військової служби, затверджений Командувачем Сил територіальної оборони Збройних Сил України 13.07.2024 має нижчу юридичну силу, ніж Порядок №531, оскільки він є лише внутрішнім документом, що описує послідовність кроків для виконання певних дій. Вказаний алгоритм не є нормативно-правовим актом і не встановлює юридичних зобов`язань, а лише слугує допоміжним інструментом для реалізації норм.

Таким чином, у разі суперечностей між Алгоритм дій військовослужбовців, посадових осіб військових частин, щодо звільнення з військовослужбовців з військової служби, затверджений Командувачем Сил територіальної оборони Збройних Сил України 13.07.2024 і Порядком №531, юридичну силу має саме порядок.

Відтак, є безпідставними доводи відповідача про неналежне засвідчення ОСОБА_1 додатків до рапорту від 22.12.2024 із покликанням на Алгоритм дій військовослужбовців, посадових осіб військових частин, щодо звільнення з військовослужбовців з військової служби, затвердженого Командувачем Сил територіальної оборони Збройних Сил України 13.07.2024.

Щодо доводів ВЧ НОМЕР_1 про те, що згідно з наданих ОСОБА_1 до рапорту документів, а саме витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, заяви про здійснення догляду та утримання, акту встановлення факту здійснення догляду, копій документів інших членів сім`ї, не можливо встановити факт відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня спорідненості, які можуть здійснювати такий догляд, суд вказує наступне.

Як вже зазначалось судом вище по тексту судового рішення, ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_2 , ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 , ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_1 . Таким чином, у ОСОБА_2 є чоловік, донька та онука.

Стосовно чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , то суд вказує на те, що останній згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 02.10.2024 №3874, виданого КНП "ЦПМКДД" СП "Міська поліклініка №1" через порушення функцій організму не може самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребує надання соціальних послуг з догляду (а.с.75).

Разом з тим, відповідачем не заперечується обставина необхідності ОСОБА_3 у сторонньому догляді. ВЧ НОМЕР_1 , ані у правовому висновку від 30.12.2024, ані у відзиві на позовну заяву не наведено жодних застережень на противагу вказаній обставині.

Щодо неможливості ОСОБА_5 здійснювати постійний догляд за матір`ю - ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, то суд зазначає наступне.

За змістом положень підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ умовою для звільнення з військової служби по мобілізації на період дії воєнного стану через сімейні обставини у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, є відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

При цьому, визначення інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення у Законі №2232-XII не міститься.

Відповідно до частини 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Водночас, при повній або частковій відсутності норм, які регулюють певні суспільні відносини, можливо застосувати аналогію закону, тобто, вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки.

Абзацами 1, 3 частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Приписами абзацу 2 частини 1 статті 1265 Цивільного кодексу України унормовано, що ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Підпунктом 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.

Як вже зазначалось судом, ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_2 та останні є особами першого ступеня спорідненості.

Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської ради складено акт встановлення факту здійснення догляду від 29.03.2024 за №335, згідно з яким ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , здійснює догляд за ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , та здійснює догляд станом на 14 год. 40 хв. 29.03.2024 (а.с.64).

Доводи позивача із посиланням на акт встановлення факту здійснення догляду від 29.03.2024 за №335, як на доказ потреби у постійному сторонньому догляді за ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки як вказувалось вище законодавцем визначений інший порядок підтвердження такого догляду, а також даний акт встановлює тільки фактичне проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 за однією адресою.

Коментований акт складений відповідно до пункту 21 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 за №57 (зворотній бік а.с.64).

Зазначені Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 за №57 не регулюють спірних правовідносин, а лише визначають порядок та умови перетинання громадянами України державного кордону.

У випадку позивача, спірні правовідносини не стосуються перетинання громадянами України державного кордону, що свідчить про неналежність такого доказу як акт встановлення факту здійснення догляду у правовідносинах публічної служби.

Основним доводом військовослужбовця про те, що ОСОБА_5 не може здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , яка є особою з І групою інвалідності є обставина постійного проживання ОСОБА_5 в Сполучених Штатах Америки та довідка лікаря.

На засвідчення означених обставин, ОСОБА_1 до рапорту від 22.12.2024 долучено: паспорт ОСОБА_5 , як громадянина Сполучених Штатів Америки тип "Р" № НОМЕР_10 (а.с.77-78), свідоцтво натуралізації № НОМЕР_11 (зворотній бік а.с.78), рахунки про оплату комунальних послуг (а.с.79-80), довідка лікаря остеопатичної медицини ОСОБА_7 (а.с.81).

Так, відповідно до частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Таке піклування, турбота може знаходити свій вияв у особистому догляді, наданні матеріальної допомоги, представництві, захисті прав та інтересів батьків у різних установах тощо.

Згідно зі статтею 47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

Обов`язок дітей утримувати батьків в першу чергу виникає на підставі кровного споріднення.

Відповідно до статті 204 Сімейного кодексу України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Відтак, долучені військовослужбовцем до рапорту від 22.12.2024 паспорт ОСОБА_5 , як громадянина Сполучених Штатів Америки тип "Р" № НОМЕР_10 (а.с.77-78), свідоцтво натуралізації № НОМЕР_11 (зворотній бік а.с.78), рахунки про оплату комунальних послуг (а.с.79-80), довідка лікаря остеопатичної медицини ОСОБА_7 (а.с.81) не передбачені чинним законодавством України як підтвердження факту звільнення ОСОБА_5 від обов`язку піклуватися про свою матір ОСОБА_2 , адже відповідно до статті 204 Сімейного Кодексу України звільнення від обов`язку утримувати матір засвідчується рішенням суду.

Таких доказів [судового рішення] ОСОБА_1 , ані до суду, ані до ВЧ НОМЕР_1 не надано.

Разом з тим, згідно з підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ умовою для звільнення з військової служби по мобілізації на період дії воєнного стану через сімейні обставини у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи є відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

ОСОБА_1 покликається на довідку видану лікарем остеопатичної медицини ОСОБА_7 , як на належний доказ того, що ОСОБА_5 потребує постійного догляду (а.с.81).

Втім, суд вказує на те, що даною довідкою засвідчується те, що у ОСОБА_5 діагностовано гінекологічне захворювання, яке значно погіршує її здатність піднімати важкі предмети та долучатись до інтенсивної фізичної активності. У коментованій довідці зазначено, що ОСОБА_5 рекомендовано утримуватись від підняття важких предметів та долучатись до інтенсивної фізичної активності.

Вказана довідка не містить жодних застережень щодо потреби ОСОБА_5 у постійному догляді. В розрізі спірних правовідносин, з урахуванням підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, належними документами на засвідчення обставини потреби особи у постійному догляді є висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Слід врахувати те, що хоч ОСОБА_5 і перебуває закордоном, що підтверджується відповідними документами, однак докази того, що остання потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи у матеріалах справи відсутні.

Також ОСОБА_1 в адміністративному позові вказує на те, що факт відсутності у ОСОБА_2 інших родичів, які можуть здійснювати за нею догляд підтверджується її заявою від 17.12.2024, нотаріально посвідченою приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. (а.с.42).

Втім, на переконання суду, вказана заява не є належним джерелом на засвідчення обставини відсутності інших родичів, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_2 , з огляду на наступне.

Так, у даній заяві ОСОБА_2 вказала, що підтверджує відсутність будь-яких інших осіб, в тому числі родичів, які можуть здійснювати за нею догляд.

Разом з тим, як встановлено судом вище по тексту судового рішення, у ОСОБА_2 є повнолітня донька ОСОБА_5 , на яку, в силу закону, покладеного обов`язок здійснювати догляд за матір`ю, тобто ОСОБА_2 .

Також слід звернути увагу на те, що вказана заява посвідчена відповідно до статті 78 Закону України "Про нотаріат", згідно якої, нотаріус засвідчує справжність підпису, не посвідчуючи факти, викладені у документів, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою.

З огляду на викладене, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5 , як передбачає згадана вище норма Закону №2232-XII, потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, суд вважає, що розглядаючи рапорт позивача про звільнення з військової служби разом із доданими документами, відповідач дійшов правильного висновку, що позивачем не було надано документів, які підтверджують те, що інші члени сім`ї першого ступеня споріднення ОСОБА_2 самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Відтак, суд вважає, що при розгляді рапорту позивача відповідачем обґрунтовано зроблено висновок про те, що наявність у ОСОБА_2 дорослої доньки ОСОБА_5 , а також перебування останньої за кордоном не є підставою для звільнення з військової служби позивача згідно з вимогами підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Без будь-яких пояснень зі сторони позивача залишилася також аргументи і мотиви відповідача про не доведення обставини відсутності у ОСОБА_2 інших членів сім`ї другого ступеня споріднення.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).

У позовній заяві військовослужбовець просила суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо повернення на доопрацювання рапорта ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби за призовом під час мобілізації на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати такий догляд.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).

Як уже зазначалось судом, кожен військовослужбовець має право, щоб його звернення було розглянуто, відтак, з огляду на відсутність доказів прийняття рішення за поданим рапортом від 22.12.2024 про звільнення з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (вирішення рапорту по суті), або доказів повідомлення позивача про причини неможливості розгляду рапорту у встановлений законодавством термін, викладене свідчить про допущення ВЧ НОМЕР_1 протиправної бездіяльності щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , яка порушує її законні права та інтереси.

В контексті вищенаведеного, суд доходить висновку, що слід визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не розгляду по суті рапорту ОСОБА_1 від 22.12.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Також суд вказує на те, що відповідно до підпункту 2 пункту 225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених 3 третьою, пунктом 2 частини, пунктом 3 частини 5 та пунктом 3 частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Пунктом 233 Положення №1153/2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За змістом абзацу 4 пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Втім, у спірному випадку Військовою частиною НОМЕР_2 , а також командиром цієї військової частини, не вчинялось жодний дій на розгляд або прийняття будь-яких рішень, за результатами розгляду, рапорту ОСОБА_1 від 22.12.2024, коментоване звернення залишено без реалізації на етапі складання ТВО помічника командира батальйону з правової роботи ВЧ НОМЕР_1 правового висновку від 30.12.2024.

Як наслідок, слід зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 22.12.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Інші доводи учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що ОСОБА_1 на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи.

В матеріалах адміністративної справи міститься до платіжна інструкція АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 27.01.2025 про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн. (а.с.45).

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 за №3674-VI (надалі по тексту також - Закон України "Про судовий збір").

Згідно пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи.

Так, частиною 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Суд вважає, що вказаний судовий збір сплачено позивачем помилково, оскільки в цій категорії справ на позивача поширюються пільги щодо сплати судового збору, встановлені пунктом 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин сплачений позивачем судовий збір може бути повернутий судом за заявою позивача, поданою суду на підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір".

За відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 5 статті 139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для розподілу судових витрат у справі.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду по суті рапорту ОСОБА_1 від 22.12.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII через сімейні обставини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 22.12.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII через сімейні обставини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 ), АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ;

представник позивача - Щадей Надія Василівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1091086 від 24.01.2025), вул. Незалежності, 4, оф.417, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ), АДРЕСА_4 .

співвідповідач - Військова частина НОМЕР_2 (ідентифікаційний код юридичної особи, код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ), АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 .

Суддя Чуприна О.В.