Справа № 420/15377/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 квітня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/15377/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шевчук О. А.

розглянувши, в порядку письмового провадження, питання про витребування доказів у справі за позовом адвоката Нестерук Олени Василівни, в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року адвокат Нестерук О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС в Одеській області), в якому, просила скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.04.2023 про нарахування її довірительки податку а нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2022 роки: № 0-1551; № 0-1551; №0- 1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551.

Обґрунтовуючи протиправність наведених податкових повідомлень рішень (форми Ф) від 03.04.20232 №0-1551, №0-1551; №0-1551, №0-1551, №0-1551 адвокат, покликаючись статтю 266 Податкового кодексу України, стверджує, що контролюючий орган помилково нарахував ОСОБА_1 податок на нерухоме майно, адже воно не перебуває у власності платника податку.

Далі, адвокат зазначає, що у зв`язку із невірним визначенням об`єкту та бази оподаткування, підлягають скасуванню наступні податкові-повідомлення рішення (форми Ф) від 03.04.2023: №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551 №0-1551,№0-1551,№0-1551, №0-1551 №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551.

Посилаючись на підпункт 266.8.1. пункту 266.8 статті 268 Податкового кодексу України, представниця позивачки вказує, що у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Водночас, на її думку, контролюючий орган порушив це правило, нарахувавши ОСОБА_1 , за податковим повідомлення рішенням №0-1551, податок на нерухоме майно за цілий рік, не врахувавши, що нерухоме майно було придбано 04.06.2021.

Адвокат звертаю увагу, що у всіх оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях у графі «дата державної реєстрації припинення права власності», вказано неправдиві відомості, а саме « 31.12.2999», що є грубим порушенням податкового законодавства України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2024, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у письмовому провадженні, позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 03.04.2023: №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551.

Підставою для цього стало те, об`єкти оподаткування, у вигляді частки квартири АДРЕСА_1 , а також у вигляді квартири АДРЕСА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 не перебували у власності в ОСОБА_1 в період з 2020 по 2022 роках.

Інші, згадані вище податкові повідомлення рішення, залишив без змін.

Аналізуючи решту податкових повідомлень-рішень, за якими ОСОБА_1 зобов`язана сплатити податок на нерухоме майно і які є предметом оскарження, суд дійшов висновку, що позивачка та її представник не довели належними та допустимими доказами обставини, що наявні у ОСОБА_1 об`єкти нерухомого майна, не являються об`єктами оподаткування, перелік яких визначений пункті 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Суд відзначив, що інших правових підстав, передбачених Податковим кодексом України, які звільняли би позивачку від сплати податку за належне їй нежитлове приміщення, у позові не зазначено і таких не встановлено судом в ході розгляду даної справи.

В апеляційній скарзі адвоката Нестерук О.В. наголошує на незаконність та необґрунтованість даного судового рішення, просить його скасувати, в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляції скаржник покликається на неправильне визначення ГУ ДПС в Одеській області бази оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, незастосування пільги у вигляді зменшення бази оподаткування, неправильне визначення періоду, за який податок підлягає сплаті.

Ставлячи питання про скасування рішення суду першої інстанції в певній частині, адвокат Нестерук О.В. зазначає, що суд дійшовши правильного висновку про скасування податкових повідомлень рішень від 03.04.2023: №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, адже ОСОБА_1 не була власницею вказаних вище об`єктів нерухомості.

Проте, як вона вказує, суд не врахував, що у податкових повідомленнях рішеннях, які залишені судом першої інстанції в силі зазначається сумарна площа об`єктів житлової нерухомості, які належать платнику податків, у тому числі і ті, щодо яких суд прийняв рішення про протиправність нарахування такого податку.

Зокрема, це об`єкти нерухомого майна: 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , та квартира АДРЕСА_4 - не належали позивачу на праві власності.

За таких обставин, на її переконання, контролюючим органом також неправильно застосовані пільги у вигляді зменшення бази оподаткування.

Зокрема, у податкових повідомленнях рішеннях № 0-1551 та №0-1551 податкова пільга була пропорційно розподілена між трьома об`єктами (один із яких не належав ОСОБА_1 ), а не двома, що призвело до невірного розрахунку розміру суми податкового зобов`язання, яке підлягає сплаті.

Аналогічна ситуація склалася з податковими повідомленнями рішеннями №0-1551 та № 0-1551, в яких, на думку скаржниці, також неправильно визначено податкову пільгу з податку на нерухоме майно, позаяк вона була пропорційно розділена між чотирма об`єктами (два із яких не належали ОСОБА_1 ), а не двома, що призвело до невірного розрахунку розміру суму податкового зобов`язання, яке підлягає сплаті.

Окрім того, як зауважує адвокат Нестерук О.В. в податкових повідомленнях-рішеннях №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, № 0-1551, №0-1551 та №0-1551 також неправильно визначено податкову пільгу, оскільки вона була пропорційно розподілена між 9-ма об`єктами (два із яких не належали ОСОБА_1 ), а не 7-ма, що призвело до невірного розрахунку розміру суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, яке підлягає сплаті.

Звертається увага в апеляції на неправильне визначення, за податковим повідомленням рішенням № 0-1551, періоду, за який підлягає сплаті податок на нерухоме майно, а саме нерухомість ОСОБА_1 придбана 04.06.2021, а нарахування податку здійснюється за цілий календарний рік.

Доводами скаржниці є також некоректне заповнення оскаржуваних податкових повідомлень рішень, що виразилося в незазначенні населений пункт об`єкту нерухомого майна, а у графі 4 «дата державної реєстрації припинення права власності», вказано « 31.12.2999».

Частиною 4 статті 9 унормовано, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Отже, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні.

Верховний Суд у постанові від 17.10.2019 у справі №802/1020/14 а висловив таку позицію.

Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд повинен скористатися наданими йому процесуальним законодавством інструментами, спрямованими на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин у справі, й, відповідно, витребувати у відповідача розрахунок податкового зобов`язання.

Отож, ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що слід зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області провести розрахунок податкових повідомлень-рішень від 03.04.2023 № 0-1551; № 0-1551; № 0- 1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; №0-1551; № 0-1551; №0-1551; № 0-1551; № 0-1551, з урахуванням скасування судом першої інстанції податкових повідомлень рішень від 03.04.2023: №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551.

При новому розрахунку врахувати, що не є об`єктами оподаткування податку на нерухоме майно: частка квартири АДРЕСА_1 , а також квартира АДРЕСА_4 .

Є доцільним, як вважає, суд апеляційної інстанції усунути зауваження щодо некоректного заповнення посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області оскаржуваних податкових повідомлень рішень в частині розташування об`єкта нерухомого майна та дати державної реєстрації припинення права власності.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що, відповідно до частини 8 статті 80 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість виконати вказану ухвалу, а також її невиконання без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи, зокрема керівника органу, заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Частина 1 статті 144 КАС України встановлює, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до статті 145 КАС України заходами процесуального примусу є, зокрема, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 80, 144, 308, 311, 321 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області провести розрахунок податкових повідомлень-рішень від 03.04.2023 № 0-1551; № 0-1551; № 0- 1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; № 0-1551; №0-1551; № 0-1551; №0-1551; № 0-1551; № 0-1551, з урахуванням скасування судом першої інстанції податкових повідомлень рішень від 03.04.2023: №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551, №0-1551.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області надати пояснення з приводу некоректного заповнення посадовими особами оскаржуваних податкових повідомлень рішень, в частині розташування об`єкта нерухомого майна та дати державної реєстрації припинення права власності.

Указані документи надіслати за допомогою системи «Електронний суд».

Витребувані докази надати суду до 15 квітня 2025 року.

Зобов`язання суду є обов`язковими для виконання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя О. А. Шевчук