Справа № 500/6757/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6757/24

31 березня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України про стягнення з відповідача на користь позивача 46970 гривень одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.05.2023 позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках в розмірі 25% внаслідок одержання травми при захисті Батьківщини, що підтверджується довідкою ТОЦ МСЕ серії 12ААА №071054 від 24.05.2023. Вказана довідка разом з іншими необхідними документами, а також заявою про виплату одноразової грошової допомоги була подана позивачем 27.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в подальшому направлена останнім до відповідача 03.02.2024, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_2 №11/3/2696 від 11.02.2024. Станом на день подання позовної заяви, одноразова грошова допомога позивачу не виплачена. Адвокатом Авдєєнком В.В. було направлено адвокатський запит на офіційну електронну адресу відповідача, однак, будь-якої відповіді на вказаний адвокатський запит відповідач не надав.

Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.11.2024 ухвалою суду продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії та виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 18.11.2024 у справі №500/6757/24.

Ухвалою суду від 09.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

07.01.2025 від відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Міністерство оборони України просить у задоволенні позову відмовити повністю. Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач зазначив, що протоколом №22/д від 10.11.2023 комісії Міністерства оборони документи позивача розглянуто та повернуто на доопрацювання з підстав:

- акти службових розслідувань не містять даних про перебування чи не перебування військовослужбовців або осіб, звільнених з військової служби, у стані алкогольного сп`яніння;

- довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) також не містять цих даних, чим порушено вимоги до складання згаданої довідки, яка передбачена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.

Дане рішення Комісії від 10.11.2023 не скасовано і є чинним, вимогу про його скасування у судовому порядку позивач також не ставить.

Станом на 16.12.2024 доопрацьовані документи ОСОБА_1 на розгляд комісії не подавалися, у зв`язку з чим вимога щодо стягнення з Міністерства оборони України на його користь 46970 гривень одноразової грошової допомоги є передчасною.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен був поінформувати заявника - позивача ОСОБА_1 , оскільки саме до нього подавав заяву та документи для отримання одноразової грошової допомоги.

Також в поданому відзиві відповідач просив залучити до участі в справі №500/6757/24 як третю особу на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача 07.01.2025 подав до суду відповідь на відзив, де вказав, що рішення про повернення документів на доопрацювання оскарженню не підлягає, оскільки не встановлює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків для будь-яких осіб. Згідно з п. 25 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, оскарженню підлягає лише рішення про відмову у призначенні грошової допомоги. Таким чином, посилання відповідача на чинність протоколу №22/д від 10.11.2023 в частині направлення документів позивача на доопрацювання, як на підставу відмови у задоволенні позову, слід визнати недоречним, а оскарження такого рішення не є ефективним способом захисту порушеного права.

Ухвалою суду від 06.02.2025 залучено до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію щодо повідомлення позивача ОСОБА_1 про результати розгляду комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

11.03.2025 від представника позивача адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича на адресу суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №47/в від 27.12.2024 в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги внаслідок отриманого поранення 06.08.2022 у зв`язку із втратою 25% працездатності.

Ухвалою суду від 12.03.2025 прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог у адміністративній справі №500/6757/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувано у відповідача рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №47/в від 27.12.2024 про відмову ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги внаслідок отриманого поранення 06.08.2022 у зв`язку із втратою 25% працездатності.

14.03.2025 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича від 13.03.2025 про залучення Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи до участі у розгляді адміністративної справи №500/6757/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення одноразової грошової допомоги як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - відмовлено.

Від Міністерства оборони України 21.03.2025 до суду поступив відзив на позовну заяву з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, в якому відповідач зазначив, що Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядком №975 не передбачено випадку і порядку виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем нової травми та втрати 25% працездатності у разі отримання ним раніше травми і втрати у зв`язку із цим 25% втрати працездатності, а також отримання виплати одноразової грошової допомоги у встановленому розмірі.

27.03.2025 на виконання ухвали суду про витребування доказів від 12.03.2025 представником відповідача до суду подано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №47/в від 27.12.2024 про відмову ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги внаслідок отриманого поранення 06.08.2022 у зв`язку із втратою 25% працездатності.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Згідно довідки ТОЦ МСЕ серії 12 ААА №071054 від 24.05.2023 ОСОБА_1 12.05.2023 визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках в розмірі 25% внаслідок одержання травми при захисті батьківщини.

ОСОБА_1 27.06.2023 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, яка, в подальшому направлена останнім до Міністерства оборони України, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_3 №11/3/2696 від 11.02.2024.

10.11.2023 документи були розглянуті на Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум і пунктом 150 протоколу №22/д прийнято рішення про їх повернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 з підстав:

- акти службових розслідувань не містять даних про перебування чи не перебування військовослужбовців або осіб, звільнених з військової служби, у стані алкогольного сп`яніння;

- довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) також не містять цих даних, чим порушено вимоги до складання згаданої довідки, яка передбачена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.

Протоколом №47/в від 27.12.2024 (пункт 17) Комісії Міністерства оборони України, позивачу відмовлено у здійсненні виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із наступним.

Старшому солдату у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), якого 14.04.2023 звільнено з військової служби та 12.11.2015 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, що сталося 02.08.2015, на підставі довідки МСЕК серії АГ №0004781 від 12.11.2015, та 12.05.2023 під час повторного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини на підставі довідки МСЕК серія 12ААА №071054 від 12.05.2023.

На розгляд Комісії подано свідоцтво про хворобу №5820 від 28.03.2023, відповідно якого ОСОБА_1 отримав дві травми із захистом Батьківщини - 02.08.2015 та 06.08.2022.

Уповноваженим органом подано лист-відповідь обласної медико-соціальної експертної комісії №696 від 07.10.2024, відповідно якого ОСОБА_1 уже встановлювався відсоток втраті працездатності внаслідок поранення, отриманого 02.08.2015.

Ураховуючи, що отримання нової травми 06.08.2022 не дало підстав для встановлення групи інвалідності для здійснення виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі відмовити ОСОБА_1 в призначені одноразової грошової допомоги.

Одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням 25% втрати працездатності внаслідок поранення отриманого 02.08.2015 та пов`язаного із захистом Батьківщині виплачено у сумі 24115 (двадцять чотири тисячі сто п`ятнадцять) грн 00 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності, дій відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до статті 41 Закону №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011-XII.

Статтею 16 Закону №2011-ХІІ регламентовано питання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Частиною першою статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною другою статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 16-3 Закону №2011-XII).

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок №975.

Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 7 Порядку №975 у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від:

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю строкової військової служби, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Згідно із пунктом 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства);

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, або особа, звільнена з військової служби, якому (якій) виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, подає уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - восьмому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Подання зазначених у пункті 11 Порядку №975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону №2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Таким чином, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядком №975 не передбачено випадку і порядку виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем нової травми та втрати 25% працездатності у випадку отримання ним раніше травми і втрати у зв`язку із цим 25% втрати працездатності, а також отримання виплати одноразової грошової допомоги у встановленому розмірі.

Суд зазначає, що старшому солдату у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), якого 14.04.2023 звільнено з військової служби та 12.11.2015 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, що сталося 02.08.2015, на підставі довідки МСЕК серії АГ №0004781 від 12.11.2015, та 12.05.2023 під час повторного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язані із захистом Батьківщини на підставі довідки МСЕК серія 12ААА №071054 від 12.05.2023.

На розгляд Комісії подано свідоцтво про хворобу №5820 від 28.03.2023, відповідно якого ОСОБА_1 отримав дві травми із захистом Батьківщини - 02.08.2015 та 06.08.2022.

Уповноваженим органом подано лист-відповідь обласної медико-соціальної експертної комісії №696 від 07.10.2024, відповідно якого ОСОБА_1 уже встановлювався відсоток втраті працездатності згідно поранення, отриманого 02.08.2015.

Одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням 25% втрати працездатності внаслідок поранення отриманого 02.08.2015 та пов`язаного із захистом Батьківщині виплачено у сумі 24115 (двадцять чотири тисячі сто п`ятнадцять) грн 00 коп.

Відтак ураховуючи, що отримання нової травми 06.08.2022 не дало підстав для встановленні групи інвалідності для здійснення виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі протоколом №47/в від 27.12.2024 (пункт 17) комісії Міністерства оборони України, позивачу відмовлено у здійсненні виплати одноразової грошової допомоги.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №47/в від 27.12.2024 в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує на тому, що в силу вимог частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У контексті зазначених положень КАС України, суд звертає увагу позивача на те, що закріплені у частині другій статті 77 КАС України норми права щодо обов`язку суб`єкта владних повноважень доведення правомірності прийняття оспорюваного рішення не звільняє позивача від обов`язку доведення заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його дій, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 31 березня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Міністерство оборони України (місцезнаходження/місце проживання: просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.