Справа № 686/21304/24
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/21304/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення. На обґрунтування вимог вказує, що 16.05.2024 року винесено постанову серії РАП №, якою позивача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. за недотримання вимог п. 33 ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», за здійснення зупинки в зоні дії знаку «Зупинку заборонено». ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що відсутня її вина, оскільки вона є інвалідом ІІ групи і крім знаку 3.34 під ним є табличка 7.18 «Водій з інвалідністю», а тому паркування автомобіля не має ознак порушень. Просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

06.08.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

27.08.2024 року представником відповідача надано відзив на позов, проти позову заперечує, вважає винесену постанову підставною та обгрунтованою, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивач сама вправі обрати чи позначати свій автомобіль розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» і не підпадати під дію знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чи не позначати автомобіль і підпадати під дію знаку 3.34.

23.09.2024 року справу призначено до слухання по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просить їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.05.2024 року винесено постанову серії РАП №, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. за недотримання вимог п. 33 ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», за здійснення о 11:55 год. в м. Хмельницькому по вул. Героїв Майдану 9/1 зупинки тз Hundai Getz НОМЕР_1 в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Дані обставини підтверджуються копією постанови, наявною в матеріалах справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

П. 33 ПДР України передбачено, що знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаку на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під знаком 3.34 3.34 "Зупинку заборонено" таблички 7.18 "Крім осіб з інвалідністю" на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності);.

Позивач в своїх поясненнях вказує, що має ІІ групу інвалідності і крім знаку 3.34 під ним є табличка 7.18 «Водій з інвалідністю», а тому паркування автомобіля не має ознак порушень. Відповідний розпізнавальний знак на авто не прикріпила, так як ним також користується її син.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, представник відповідача у своїх поясненнях та у поданому відзиві зазначає, що винесена постанова є підставною та обгрунтованою, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що з поданих фотозаписів з місця події чітко встановлюється факт вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 , а чи позначати свій автомобіль розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» і не підпадати під дію знаку 3.34 «Зупинку заборонено», позивач вирішує на власний розсуд.

Суд, вивчивши подані докази та врахувавши пояснення сторін вважає, що до позивача можливо застосувати ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, оскільки хоч і в діях позивача наявний формальний склад інкримінованого правопорушення, однак із врахуванням обставин справи, постанову РАП № від 16.05.2024 р. слід скасувати та оголосити ОСОБА_1 усне зауваження. Провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 242; 243; 244, 286 КАСУ, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Скасувати Постанову серії РАП № від 16.05.2024 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 .

Застосувати до порушника ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя