Справа № 520/31726/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року Справа № 520/31726/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 до головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Салтівського відділу у місті Харкові головного управління ДМС України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправною відмову головного управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області в особі Салтівського відділу у м. Харкові головного управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; - зобов`язати головне управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області в особі Салтівського відділу у м. Харкові головного управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ без передачі будь-яких даних про нього до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі та без використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_3 виступає законним представником своєї доньки ОСОБА_4 , яка подала заяву на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки згідно з чинним законодавством (Положення про паспорт №2503-XII). Відмову від Салтівського відділу ДМС аргументували необхідністю судового рішення, яке б зобов`язувало оформити такий паспорт. Позивачка наполягає, що вимога до оформлення паспорта у формі картки порушує Закон України про захист персональних даних №2297-VI та релігійні переконання. Вона просить суд визнати відмову неправомірною та зобов`язати оформити паспорт у формі книжечки без використання Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргумент про те, що ГУ ДМС у Харківській області заперечує позов ОСОБА_1 щодо оформлення паспорта у формі книжечки для її доньки, ОСОБА_4 , яка досягла 14-річного віку. Відповідач наголошує, що згідно з Положенням про паспорт громадянина України (№2503-XII), книжковий формат паспорта видається тільки після досягнення 16 років. Законодавство передбачає оформлення паспорта у формі картки з 14 років, яка містить безконтактний електронний носій. Відповідач вважає, що права позивачки не порушено, оскільки оформлення паспорта у формі книжечки для осіб молодших 16 років суперечить чинним нормам. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 25.11.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зазначено свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 .

02.10.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла 14-ти річного віку, звернулась до Відділу оформлення документів № 4 Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Салтівського відділу у м. Харкові головного управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області для оформлення паспорту громадянина України за зразком 1994 року відповідно до Положення про паспорт № 2503-XII.

В заяві ОСОБА_2 зазначила, що при подачі документів бажає отримати паспорт громадянина України, який би не містив безконтактного електронного носія, що імплантований у відповідний бланк документа, тобто у вигляді паспортної книжечки, також наголошувала, що примушування до обробки персональних і конфіденційних даних з метою оформлення паспорта громадянина України у формі картки є неправомірним втручанням в її особисте життя з боку держави та порушенням вимог ст. 8 Закону України від 01 червня 2010 року № 2297-VI «Про захист персональних даних» (далі - Закон № 2297-VI). Крім того Положення про паспорт № 2503-ХІІ, яким затверджено зразок бланка паспорта громадянина України у формі книжечки на сьогодні є чинним.

Заяву про видачу паспорта подано ОСОБА_2 особисто, та підписана її батьками, містить прохання видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки, а також прохання у разі відмови, повідомити про це письмово з наданням роз`яснення причини відмови.

До заяви додано фотографії, свідоцтво про народження, ксерокопію свідоцтва про народження та заяву про видачу паспорта за формою №1 згідно додатку №1 до Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України.

Листом від 13.11.2024 № 6317-2677/6317-24 Салтівським відділом у м. Харкові головного управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області надано відповідь відмову на письмову заяву ОСОБА_2 про видачу паспорта у вигляді паспортної книжечки, відповідно до якої суб`єкт владних повноважень повідомив, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів, у порядку встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, які досягли віку 16-ти років та щодо яких прийнято рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. За відсутності зазначеного рішення суду відсутні правові підстави для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у видачі паспорта у формі книжечки, ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , звернулась до суду з даним позовом.

Так, спірним у даній справі є питання щодо наявності чи відсутності права в неповнолітньої ОСОБА_2 на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI (далі за текстом - Закон № 5492-VI) Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Частиною третьою статті 13 Закону № 5492-VI передбачено, що паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Згідно вимог частин 1, 2, 4 статті 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами частин першої, другою та четвертою статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Паспорт громадянина України оформляється особами, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років.

Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині сьомій статті 21 Закону № 5492-VI, відповідно до якої такий містить, зокрема, унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.

Разом з тим, на даний час є чинним Положення про паспорт громадянина України, яке затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі за текстом - Положення № 2503-ХІІ) та прийняте відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III.

Згідно з пунктами 2, 3 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктом 131 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302 також передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація, зокрема, як: біометричні дані, параметри особи (від цифрований образ обличчя особи, від цифрований підпис особи, від цифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи. Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить від цифровані персональні данні особи.

Згідно з приписами п. 13 Положення № 2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: 1) заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; 2) свідоцтво про народження; 3) дві фотокартки розміром 35x45 мм; 4) у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 та її законний представник 02.10.2024 звернулися до Салтівського відділу у місті Харкові головного управління ДМС України в Харківській області з заявою про оформлення та видачу ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ. Неповнолітня ОСОБА_2 та її законний представник відмовились від обробки персональних даних ОСОБА_2 та оформлення й отримання паспорта у формі пластикової ID-картки з безконтактним електронним носієм інформації.

До заяви від 02.10.2024 було надано наступні документи: дві фотокартки розміром 3,5х4,5 см для оформлення бланку паспорта; свідоцтво про народження; заяву про видачу паспорта встановленого МВС зразка за формою № 1 згідно додатку № 1 до Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України.

Так, позивачем після досягнення чотирнадцятирічного віку було подано документи для оформлення паспорта у формі книжечки. Подання інших документів, зокрема рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку, Положенням № 2503-ХІІ не передбачено.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 398 внесено зміни до пункту 3 Постанови № 302 (далі за текстом - Постанова № 398), що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" (далі за текстом - Тимчасовий порядок № 456), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за №620/33591, відповідно до абзацу 5 пункту 3 Постанови № 302 та Постанови № 398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України.

Згідно з пунктом 1 Порядку №456 цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до Постанови №302, Постанови №398, Положення №2503-XII, визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 2 Тимчасового порядку №456 паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року № 353 Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України, дію якого відновлено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року №415 Про зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 р. № 185.

Пунктом 3 Тимчасового порядку №456 передбачено, що оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи ДМС), зокрема, особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що наказ Міністерства внутрішніх справ України № 456 від 06.06.2019 «Про затвердження Тимчасового порядку оформленні і видачі паспорта громадянина України» виходячи із його суті і змісту, не може бути застосовано у спірних правовідносинах, оскільки на дату подання документів відсутнє на користь заявника рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відтак, помилковим є посилання відповідача на положення наказу Міністерства внутрішніх справ України № 456 від 06.06.2019 «Про затвердження Тимчасового порядку оформленні і видачі паспорта громадянина України», вказане у відповіді від 25.06.2024 №6317-1465/6314-24.

Так, суд зазначає, що питання права особи по досягненню нею 14-річного віку на отримання паспорта України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ, у зв`язку з ненаданням нею згоди на обробку персональних даних, було предметом розгляду Верховного Суду за наслідками якого сформовано висновок у постановах від 18 листопада 2021 року у справі № 420/4049/20, від 21 грудня 2022 року у справі № 420/5353/20 та у подальшому підтримано у постановах від 17 травня 2023 року у справі № 420/12574/21, від 09 листопада 2023 року у справі № 380/16510/22 та від 20 березня 2024 року у справі № 560/3366/23. Висновки, наведені у вказаних постановах, є релевантними до обставин даної справи.

Зокрема, у справі № 420/4049/20 Верховний суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування Закону № 5492-VI, який має вищу юридичну силу, ніж Положення № 2503-ХІІ та Порядок № 456, та вказав на імперативність приписів Закону № 5492-VI, яким встановлено обов`язок кожного громадянина України, який досяг 14-річного віку, отримати паспорт громадянина України. Верховний Суд також акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Отже, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу може створювати перешкоди у реалізації своїх громадянських прав.

У зазначеному рішенні Верховний Суд констатував, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар.

У цій же постанові Верховний Суд вказав, що висновки у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення № 2503-ХІІ.

Зважаючи на викладені правові позиції Верховного Суду, суд доходить висновку, що в даному випадку ОСОБА_2 , досягнувши 14-річного віку, має право на отримання паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ.

Відтак, доводи відповідача про те, що право на оформлення паспорта у формі книжечки набуває громадянин України лише після досягнення 16-річного віку є помилковими та не відповідає наведеним вище висновкам Верховного Суду.

Також, суд зазначає, що посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на постанову Верховного Суду від 28.02.2020 у справі № 200/10469/19-а є помилковим, оскільки процитований відповідачем абзац вказаної постанови є не висновком колегії суддів Верховного Суду, а лише вказує на підстави відмови у задоволенні позовних вимог судами першої та апеляційної інстанції.

Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності відмови у видачі неповнолітньої ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача слід задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною відмову головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Салтівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Харківській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, та зобов`язання головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Салтівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Харківській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ, у зв`язку з досягненням нею чотирнадцятирічного віку.

Щодо частини позовних вимог про зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт у формі книжечки без передачі будь-яких даних про нього до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі та без використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру, суд прийшов переконання про те, що оскільки відповідачем взагалі не було оформлено та видано ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки, однак судовому захисту підтягають порушені суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд приходить висновку про відмову у задоволені такої частини позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 до головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Салтівського відділу у місті Харкові головного управління ДМС України в Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Салтівського відділу у м. Харкові головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язати головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Салтівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Харківській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ, у зв`язку з досягненням нею чотирнадцятирічного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Салтівського відділу у місті Харкові головного управління ДМС України в Харківській області, місцезнаходження місто Харків, вулиця Гвардійців-Широнінців, будинок № 25а, .

Повне судове рішення складено суддею 31.03.2025.

Суддя М. І. Садова