Справа № 320/27676/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України, оформлену листом від 25 липня 2023 року за №598/7352, про відмову у перегляді та скасуванні постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол №19 від 24 травня 2023року;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 травня 2023 року про перегляд і скасування рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол №19 від 24 травня 2023 року, запис №3/642...та затвердження рішення винесеного у формі довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , про непридатність, з прийняттям постанови відповідно до п.п. 2.3.3 - 2.3.5 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України, оформлену листом від 25 липня 2023року за №598/7352, про відмову у перегляді та скасуванні постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол №19 від 24 травня 2023 року;

- зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 травня 2023 року про перегляд і скасування рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол № 19 від 24 травня 2023 року, запис №3/642.

- в іншій частині позову відмовлено;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Міністерства оборони України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт наголосив, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ЦВЛК під час прийняття оскаржуваного рішення розглянуло всі надані копії медичних документів, про що зазначено у листі від 25 липня 2023 року №598/7352.

Додатково зазначив про те, що висновок суду першої інстанції про те, що ЦВЛК повинну було розглянути скаргу позивача про перегляд постанови ВЛК в розрізі встановлених позивачу діагнозів у сукупності з обстеженням та за результатами такого розгляду надати відповідь (висновок) про правомірність/неправомірність постанови ВЛК є необґрунтованим, оскільки ЦВЛК листом від 25 липня 2023 року №598/7352 зазначила про правильність постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зверну увагу суду на те, що відповідач відмовляючи у перегляді постанови ВЛК керувався виключно висновком лікаря дерматолога без врахування наданих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2023 року другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено медичний огляд ОСОБА_1 за результатами якого останній визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 13).

Відповідно до витягу із протоколу засідання військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 травня 2023 року №19 (запис №3/642) ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.

Не погоджуючись з протоколом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 травня 2023 року №19, позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України з заявою від 30 травня 2023 року про перегляд і скасування відповідного рішення (а.с. 87-90).

Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України листом від 25 липня 2023 року №598/7352 повідомила позивача про те, що постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_6 прийнята вірно, підстави для перегляду та скасування постанови відсутні (а.с. 11).

Вважаючи протиправною відмову Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України щодо перегляду заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відмовляючи у перегляді постанови ВЛК, ЦВЛК керувалось висновком лікаря дерматолога, водночас оскаржувана відповідь не містить жодної оцінки відповідних спеціалістів ЦВЛК, які мають дискреційні повноваження, щодо спростування або не спростування наданими позивачем документам, як і не містять інформації про огляд лікарем окулістом. Також суд першої інстанції зазначив про те, що саме ЦВЛК в силу своїх дискреційних повноважень повинна була надати таку оцінку та надати позивачу повну та обґрунтовану відповідь щодо правомірності висновку ВЛК.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25 березня 1992 року №2232-XII.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (ч. 1).

Пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі - Положення №402) в редакції від 16 квітня 2021 року (чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд, зокрема: допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом.

Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до п. 20.1 глави 20 розділу II Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Згідно з п.п. 2.3.4 п. 2.3 Розділу 1 Положення №402 ЦВЛК має право, зокрема: перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Відповідно до п. 3.1-3.2 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів.

Згідно з п. 3.3 розділу ІІ Положення №402 військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.

Відповідно до п. 3.8 розділу ІІ Положення №402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: "Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Обмежено придатний до військової служби"; "Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)"; "Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)".

Пунктом п.20.3 глави 20 розділу II Положення №402 визначено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту, зокрема, "непридатний" до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: "Обмежено придатний до військової служби").

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 березня 2023 року рядового ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Медичний огляд позивача проведено 21 березня 2023 року, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 21 березня 2023 року та оформленою довідкою від 21 березня 2023 року, згідно якої йому постановлено діагноз: "нейродерміт дифузний з поширеною ліхеніфікацією шкірного покриву; міопія високого ступеню правого ока, міопія середнього ступеню з астигматизмом лівого ока.

Відповідно до в консультативного висновку КНП КОР "Київська обласна клінічна лікарня" від 08 березня 2023 року позивачу встановлено наступний діагноз: міопія високого ступеню з астигматизмом правого ока, міопія середнього ступеню з астигматизмом лівого ока.

Згідно з витягом із протоколу засідання військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 травня 2023 року №19 (запис №3/642) діагноз ОСОБА_1 підпадає під дію п. "в" ст. 30, п. "в" ст. 57 розладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби - додаток 1 до Положення №402, за якою військовозобов`язаних на воєнний час передбачено постанову "Придатний до військової служби".

Не погоджуючись з висновками за результатами проведеного огляду позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України з заявою від 30 травня 2023 року про перегляд і скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 травня 2023 року №19.

Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України листом від 25 липня 2023 року №598/7352 повідомила позивача про те, що постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_6 прийнята вірно, підстави для перегляду та скасування постанови відсутні.

Відповідно до п.п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у ЗСУ, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із ЗСУ.

Як вже було зазначено судом, згідно з п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу І Положення №402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК ЗСУ.

Таким чином, пунктом 2.3 визначено дискреційні повноваження ЦВЛК, зокрема функція з контролю за рішеннями ВЛК.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ЦВЛК, яка має у штаті медичних працівників та як установа, наділена повноваженнями щодо розгляду, перегляду, скасування, затвердження, незатвердження та контролю за постановами будь-якої ВЛК (включно з їх переглядом по суті прийнятих діагнозів) - є єдиним компетентним суб`єктом владних повноважень, що контролює усі ВЛК та перевіряє прийняті ними рішення з метою захисту прав військовозобов`язаних, військовослужбовців та резервістів.

Також судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, оскільки вважав медичне обстеження проведене ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 формальним, а медичні висновки за його результатами такими, що не відповідають стану його здоров`я, водночас ЦВЛК листом від 25 липня 2023 року №598/7352 відмовив ОСОБА_1 у перегляді постанови ВЛК, зазначивши про правильність прийняття постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , без надання оцінки доводам викладеним заявнику у заяві від 30 травня 2023 року та документам доданим до відповідної заяви.

Посилання апелянта на те, що під час прийняття оскаржуваного рішення було розглянуто всі надані копії медичних документів, про що зазначено у відповідному листі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки лист від 25 липня 2023 року №598/7352 не містить жодної оцінки доводів позивача та наданих ним документів. Крім того, вказаний лист не містить жодної оцінки відповідних спеціалістів ЦВЛК, які мають дискреційні повноваження, щодо спростування або підтвердження наданих позивачем документів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ЦВЛК в силу своїх дискреційних повноважень повинна була надати оцінку та обґрунтовану відповідь щодо правомірності висновку ВЛК з урахування обставин викладених позивачем в заяві від 30 травня 2023 року та наданих ним документів.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ЦВЛК повинно було розглянути скаргу позивача про перегляд постанови ВЛК в розрізі встановлених позивачу діагнозів у сукупності з обстеженнями та за результатами такого розгляду надати відповідь (висновок) про правомірність/неправомірність постанови ВЛК, а тому наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та наявність правових підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку