Справа № 212/11374/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2025 року м. Дніпросправа № 212/11374/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровського області від 27 січня 2025 року в адміністративній справі №212/11374/24 (головуючий суддя першої інстанції Чайкіна І.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 18.11.2024 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровського області з позовом до Департаменту патрульної поліції , в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3364945 від 29.10.2024 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримав засобами поштового зв`язку оскаржувану постанову, яку він вважає протиправною та незаконною. Зазначає, що був зупинений поліцейськими за перевищення швидкості, однак повідомив патрульним, що під час руху на спідометрі його авто був показник 68 км/год. Вказує, що доказів флеш носія вимірювання швидкості «TRUCAM LTI» працівниками патрульної поліції надано не було, а вказаний прилад тримався у інспектора в руках та керувався ним у ручному режимі та не був встановлений стаціонарно, що є порушенням ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію».

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровського області від 27 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №3364945 від 29.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що 29.10.2024 року інспектором патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam TC008356 виявлено порушення ПДР - рух транспортного засобу в межах населеного пункту зі швидкістю 73 км/год., чим було порушено п.12.4 ПДР України. Зазначає, що у відповідності до інструкції виробника приладу лазерний вимірювач швидкості «TRUCAM LTI» може використовуватися як в мобільному (з рук) так і в статичному (з триноги) положенні, тобто в першому випадку поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, після чого прилад автоматично виконує обробку даних щодо фіксації швидкості руху та дає можливість виявити порушення в автоматичному режимі. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника швидкості руху транспортного засобу, а не особу самого водія і тим паче розташування будь яких дорожніх знаків або розмітки. Наголошує, що спірна постанова відповідає приписам законодавства, в ній зазначено посадову особу, яка винесла постанову, дату розгляду справи, місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативно правового акту, який передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі, а позивачем вчинення ним адміністративного правопорушення не спростовано.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 311 КАС України.

У період з 11.03.2025 року по 20.03.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3364945 від 29.10.2024 року встановлено, що 29.10.2024 року о 09:46:02 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, держ.номер НОМЕР_1 в Дніпропетровській області міста Кривого Рогу, вул.Олексія Солом`яного, 72, рухаючись зі швидкістю 73 км/год., чим перевищив швидкість 23 км/год. та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено штраф в розмірі 340 гривень (а.с.6).

Не погодившись із постановою про накладення штрафу, позивач оскаржив таку постанову до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з посиланням на доводи позивача, зазначив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення, таким чином постанова ЕНА № 3364945 від 29.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції на час спірних правовідносин) органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, зокрема, частина, перша, друга, третя, четверта, шоста, сьома статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів.

Інспектор 3 взводу 2 роти 2 батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Яценко-Аввакумов Г.В. має спеціальне звання «старший лейтенант поліції», а тому має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення на території Дніпропетровської області.

За приписами п.12.9.б Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції на час спірних правовідносин) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалось вище, згідно тексту спірної постанови позивач, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 73 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 23 км/год.. Швидкість вимірювалась лазерним приладом вимірювання швидкості руху TruCam LTI 20/20 ТС008356. Позивач порушив п.12.4 ПДР - перевищення швидкісного режиму в населених пунктах, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України (а.с.6).

Згідно із частиною 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Апеляційний суд зазначає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи позивача, підтримані судом першої інстанції, що належних та допустимих доказів вчинення позивачем заявленого правопорушення відповідачем не надано, а вимірювання швидкості руху технічним приладом «TruCam» було здійснено з порушеннями, колегія суддів вважає помилковим з огляду на таке.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення швидкісного режиму, зокрема передбачені частинами першою, другою та третьою статті 122 КУпАП.

Згідно зі ст.ст.245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Скаржником зазначено, що під час несення служби інспектором патрульної поліції Яценко-Аввакумовим Г.В. за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху «TruCam» серійний номер ТС0008356 виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме - водій транспортного засобу Volkswagen Passat, держ.номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 73 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 23 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України.

Позивач був зупинений поліцейським на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліції», позивачу доведено до відома суть скоєного правопорушення та запропоновано пред`явити документи, передбачені вимогами п.2.1 ПДР України.

Інспектор розглянув справу про адміністративне правопорушення з урахуванням вимог статей 251-252, 258, 283 КУпАП та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, долученим до відзиву на позов відеозаписом з боді-камер поліцейських та не спростовані позивачем.

Посилання суду першої інстанції на нечіткість та погану якість наданих відповідачем доказів, зокрема фотознімку з технічного приладу лазерного вимірювача швидкості руху «TruCam ІІ» серійний номер ТС0008356 (а.с.31), що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень вчинення позивачем вказаного у постанові правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Україн кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем доводів на спростування зазначених у постанові обставин не наведено, окрім незгоди з оскаржуваною постановою та вчиненим правопорушенням.

Разом з тим, згідно наданого відповідачем до матеріалів справи фото з приладу TruCam LTI 20/20 ТС008356 (лазерний вимірювач швидкості), апеляційним судом встановлено, що лазерний вимірювач направлений саме на легковий автомобіль (позначка «хрест»), який рухається з лівого боку від вантажного автомобіля, що свідчить про те, що вказаний транспортний засіб здійснював обгін або випередження, тобто рухався з більшою швидкістю, ніж вантажний автомобіль, зображений на фотознімку.

На вказаному фото-доказі відображені дата, час та місце здійснення вимірювання швидкості, що відповідає даним, які зазначені в постанові серії ЕНА № 3364945 від 29.10.2024 року.

Долучені до відзиву на позовну заяву відеозаписи з боді-камер поліцейських також підтверджують правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегією суддів не встановлено порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розмір штрафу визначений в межах встановленої ч.1 ст.122 КУпАП санкції.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийняття постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровського області від 27 січня 2025 року в адміністративній справі №212/11374/24 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровського області від 27 січня 2025 року в адміністративній справі №212/11374/24 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко