Справа № 451/127/25
Суддя: Семенишин О. З.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

01 квітня 2025 рокуСправа №451/127/25
Провадження № 2-а/451/9/25

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Радехові адміністративну справу №451/127/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

установив:

Стислий виклад позиції учасників процесу

24 січня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Олійник Олена Олегівна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги представник позивач обґрунтувала тим, що інспектор Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції Павлик Сергій Володимирович 13.01.2025 о 14:58:18 на вулиці Зелена в селі Павлів Шептицького району Львівської області виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА 3850435 від 13.01.2025, відповідно до якої, притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 1977 року народження, у виді штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень на підставі ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення пункту 3.2 Правил дорожнього руху. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки правил дорожнього руху не порушував і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Постанова складена без його присутності та не містить жодних доказів про скоєння ним порушень ПДР. В самій постанові відсутній його підпис в графі про вручення постанови, а також відсутній запис про надіслання копії постанови рекомендованим листом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні. З цих підстав, просить суд ухвалити рішення яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3850435 від 13.01.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Також, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, закрити. Крім того, просить судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області, докази яких будуть подані до справи протягом п`яти днів від дня винесення постанови у справі (а.с.3-11).

24.03.2025 представник позивача - адвокат Сміхура В.Р. подав до суду доповнення до позовної заяви у яких зазначив, що, дослідивши відеозаписи з якими позивач ознайомився у іншій справі про адміністративне правопорушення №451/139/25 та, які долучив до матеріалів справи №451/127/25 встановлено, що обставини зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3850435 від 13.01.2025, є не тільки не доведеними, але і не встановленими, а сама постанова винесена з грубими порушеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказує, що у відеоматеріалах, що долучені позивачем до справи, відсутні будь-які докази зупинки поліцейським транспортного засобу яким керував Демянець М.Ю., в зв`язку з чим в матеріалах справи відсутні достовірні докази про правові підстави зупинки т/з, які передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначає, що у відеозаписі поліцейський сам визнає відсутність факту зупинки автомобіля яким керував ОСОБА_1 . У відеоматеріалах чітко проглядається, що поліцейські перед заїздом на приватну територію ОСОБА_1 зупинили транспортний засіб жовтого кольору («бус»), зупинили власний службовий автомобіль, ведуть невстановленого змісту бесіду з особами біля жовтого «буса», до яких підійшов ОСОБА_1 . Стверджує, що відеоматеріали підтверджують, що поліцейський службовий автомобіль та жовтий «бус» повністю загородили заїзд на приватну територію забудови ОСОБА_1 та саме усна вимога ОСОБА_1 до працівників поліції звільнити заїзд на його приватну територію від транспорту, щоб той міг заїхати автомобілем на територію забудови, стала основною причиною і наслідком вимоги поліцейського «пред`явити документи», а також, в подальшому винесення оскаржуваної постанови. Вказує на відсутність незаперечливих доказів щодо керування водієм транспортним засобом та вчинення ним правопорушення. Зазначає, що під час складання протоколу співробітниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, оскільки останній не приймав особисто участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Просить постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3850435 від 13.01.2025, визнати протиправною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити. Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13000 (тринадцять тисяч) гривень (а.с.68-69).

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області правом на подання відзиву на позовну заяву на підставі ст. 44, 162 КАС України не скористалося.

Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі

Суд своєю ухвалою від 27 січня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання (а.с.1-2).

27 січня 2025 року від Департаменту патрульної поліції до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача у вказаній справі. В заяві просить замінити відповідача 1 - Департамент патрульної поліції та відповідача 2 - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Львівській області (а.с.33-35).

5 березня 2025 року від представника позивача - адвоката Сміхури В.Р. до суду надійшло клопотання в якому зазначається, що сторона позивача погоджується із клопотання про заміну відповідача (а.с.50).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 5 березня 2025 року задоволено клопотання Департаменту патрульної поліції, замінено первісних відповідачів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Львівській області (місцезнаходження: площа Генерала Григоренка 3, місто Львів, Львівська область, 79007) та відкладено судовий розгляд справи (а.с.51-53).

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Сміхура В.Р. подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Під час розгляду справи просив взяти до уваги обставини викладені у доповнення до позовної заяви, які підтверджуються відповідними відеозаписами, що долучені як доказ до матеріалів справи (а. с. 76).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили (а. с. 75).

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Установлені судом фактичні обставини справи

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3850435 від 13.01.2025, ОСОБА_1 , 13.01.2025 о 14 год 12 хв на вулиці Зелена у селі Павлів Шептицького району Львівської області, керуючи транспортним засобом не надав дорогу та безперешкодний проїзд службовому транспортному засобу поліції з увімкненим синім проблисковим маячком, після цього не пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, об`єднано на підставі ст. 36 КУпАП, чим порушив вимоги п. 3.2 Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень (а.с.16-21).

Зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли спірні правовідносини публічно-правового характеру, оскільки позивач не згідний з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення ним Правил дорожнього руху України та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Позиція суду

Відповідно до вимог ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (КАС України) та Правил дорожнього руху (ПДР).

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Незважаючи на зазначений обов`язок відповідачем не надано суду необхідних доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 122 КУпАП. Навпаки диском, наданим представником позивача та оглянутим у судовому засіданні, підтверджується відсутність складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Інші доводи учасників справи на висновки суду не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, суд вважає, що немає підстав ставити під сумнів пояснення представника позивача з цього приводу, а доказів про спростування вищенаведеного суду не представлено. Отже, за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, постанову, серії ЕНА №3850435 від 13.01.2025, необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Що стосується позовних вимог в частині визнання постанови протиправною, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні таких у зв`язку з їх безпідставністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 цього Кодексу, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд враховує наступне.

Представником позивача заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою,у сумі 13000 (тринадцять тисяч) гривень.

Водночас, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, а саме договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат, однак станом на 01.04.2025 такі докази в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд позбавлений можливості вирішити питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на оплату судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На підставі наведеного та керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 9, 251, 280 КУпАП та статтями 9, 72 - 74, 77, 120 - 122, 139, 229, 242, 244 - 250, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,серії ЕНА №3850435 від 13.01.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники процесу

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Олійник Олена Олегівна, адреса: вулиця Бродівська, 14, Бізнес-центр «Broadway», каб. 2, місто Тернопіль, 46002.

Представник позивача адвокат Сміхура Василь Романович, адреса: проспект Відродження, 14, місто Радехів, Шептицький район, Львівська область, 80200.

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області, , адреса місцезнаходження: площа Генерала Григоренка, 3, місто Львів, 79007.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено 1 квітня 2025 року.