Справа № 149/4135/24
Суддя: Олійник І. В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/4135/24
Провадження №2-а/149/18/25
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Олійника І. В.,

за участі секретаря Янюк А. Й.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст заявлених вимог

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом, який не відповідає ДСТУ 3649:2010, а саме бічні габаритні ліхтарі з правого боку транспортного засобу білого кольору, чим порушив п. 31.1 Правил дорожнього руху. Позивач вважає, що стандарт ДСТУ 3649:2010 застосовується до транспортних засобів, довжина яких перевищує 6 метрів, а він керував автомобілем, який не перевищує 6 метрів, тобто ДСТУ 3649:2010 та п. 31.1 Правил дорожнього руху не порушував. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський не забезпечив йому можливість ознайомитися з матеріалами, подати докази, скористатися правничою допомогою. Не було допитано свідків, не опитано його, не проведено вимірювання розмірів транспортного засобу. Враховуючи це, позивач просить скасувати постанову.

Рух справи

Ухвалою суду від 27.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.03.2025 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.03.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачеві визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

26.03.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. У відзиві представник просить поновити строк на подання відзиву, відмовити в задоволенні позову, розгляд справи здійснити за відсутності представника відповідача. Разом з відзивом подано відеозапис з відеореєстратора поліцейського.

Ухвалою суду від 01.04.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача задоволено, поновлено строк на подання відзиву.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Також звернув увагу суду на те, що до відзиву додано відеозапис з іншим номером, ніж той, що вказаний в оскаржуваній постанові. На відеозаписі немає фіксації руху автомобіля.

Представник відповідача не з`явився, зазначивши у відзиві про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3670020 від 16.12.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за те, що 16.12.2024 о 03:57 год на автомобільній дорозі М30 + 347 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який не відповідає ДСТУ 3649:2010, а саме бічні габаритні ліхтарі з правого боку транспортного засобу білого кольору, чим порушив п. 31.1 Правил дорожнього руху (а.с. 4).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно із п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п. 6.1.5 Таблиці 1 ДСТУ 3649:2010 бічний габаритний ліхтар має бути автожовтим.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 72 КАС України).

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова Верховного Суду у справі № 686/11314/17).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 та інших.

На виконання обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення представником відповідача подано відзив на позовну заяву, а також відеозапис з портативного відеореєстратора № 472960, проте в постанові від 16.12.2024 у додатку значиться лише відео з реєстратора № 468815, однак цей запис ні позивачеві, ні суду не надано.

Ухвалою суду від 01.04.2025, яку занесено до протоколу, визнано недопустимим поданий відеозапис.

До оскаржуваної постанови не додано інших доказів, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, відсутні його пояснення, пояснення свідків.

Натомість позивачем надано копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00020-01082-23 ПП "МВБ-Сервіс", що дійсний з 25.08.2023 по 25.08.2025, відповідно до я кого автомобіль Mersedes-Benz 313 CDI НОМЕР_1 технічно справний.

Відтак, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Доводи позивача про не забезпечення йому прав, визначених у ст. 268 КУпАП також залишилися не спростованими відповідачем.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що п. п. 6.1.5.1, 6.1.5.2 ДСТУ 3649:2010 підлягають застосуванню і наявність габаритних ліхтарів на його автомобілі не обов`язкова. Так, позивачем не підтверджено, що транспортний засіб, яким він керував випущено до 2003 року. Суд відхиляє як доказ витяг з Інтернет ресурсу щодо періоду випуску автомобіля Mersedes-Benz 213 CDI/313 CDI/413CDI, оскільки належним доказом дати випуску автомобіля є свідоцтво про реєстрацію транспорного засобу, яке позивач суду не надав.

Відсутність фіксації руху автомобіля не є визначальним у даній справі, при цьому в судовому засіданні позивач не заперечував, що керував цим автомобілем до моменту його зупинки.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, суд доходить висновку про задоволення позову та скасування постанови, із закриття провадження.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

При задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Приймаючи до уваги те, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 605,6 грн, їх належить стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань судових витрат

Керуючись ст.ст. 121, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 162, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3670020 від 16.12.2024, а справу про адміністративне правопорушення, - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суд може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено - 01.04.2025.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК