Справа № 300/141/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2025 р. Справа № 300/141/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Космірак Н.М.,
представника позивача Гавриленка В.Г.,
представника відповідача Ігнатенка О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування висновку, наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування висновку, наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений наказом Івано-Франківської обласної державної адміністрації Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату облдержадміністрації, які займають посади державної служби категорії Б і В, у 2019 році №162-к від 05.12.2019, в частині оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 26.12.2019 №167-к Про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 з 27.12.2019 на посаді завідувача сектору мобілізаційної роботи апарату обласної державної адміністрації. Стягнуто з Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 887477,48 грн. з проведенням (утриманням) необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. В задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2025 апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної державної адміністрації залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року в справі №300/141/20 залишено без змін.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу і судового збору від 03.08.2024, залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 в справі №300/141/20 про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу і судового збору від 03.08.2024 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В ході судового розгляду справи, до закінчення судових дебатів, а саме під час промови позивач заявив про розподіл судових витрат, надання доказів на підтвердження понесення яких подасть до суду після ухвалення рішення в порядку ст.139 КАС України.

05.08.2024 позивачем подана заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить стягнути на його користь судовий збір в розмірі 3783,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. До вказаної заяви позивачем додано акт виконаних робіт від 31.07.2024.

Відповідач подав до суду заперечення на заяву в якому зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення сум судових витрат, понесених позивачем у суді касаційної інстанції, має бути подана позивачем до Верховного Суду. Стверджує, що витрати понесені позивачем на правничу допомогу не доведені та не підтверджені документально. Просить в задоволенні заяви відмовити (а.с.96 т.4).

Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав із зазначених у ній підстав.

Представник Івано-Франківської обласної державної адміністрації в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви з підстав, наведених у запереченні.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями частини 1, 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За змістом статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі також - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд керується критерієм їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, значення спору для сторони тощо.

Судом встановлено, що в акті виконаних робіт від 31.07.2024 зазначено, що адвокат Гавриленко В.Г. зобов`язувався надати ОСОБА_1 в межах адміністративної справи №300/141/20 юридичні послуги в суді першої інстанції, а також при необхідності в апеляційній та касаційній інстанції, а саме: усна юридична консультація, збір доказової бази - 4000 грн, підготовка позовної заяви - 5000 грн, участь в 1 судовому засіданні - 2000 грн, підготовка апеляційної скарги - 4000 грн, підготовка касаційної скарги - 4000 грн, оформлення та подача заяв, клопотань, відповідей на відзиви, заперечень, додаткових пояснень (з усіма додатками) в суд - 2000 грн.

Враховуючи складність справи, результати вирішення спірних правовідносин, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Дмитріва І.І., сторони домовились про обґрунтований розміру гонорару, який становить 25000 гривень.

Також зазначено, що вказана справа була предметом розгляду у всіх інстанціях, де надавались юридичні послуги адвокатом, а саме:

- усна юридична консультація, збір доказової бази;

- підготовка позовної заяви;

- участь в розгляд справи в суді 1 інстанції - рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (провадження П/300/217/20) - 4 судових засідання;

- підготовка апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (провадження П/300/217/20);

- підготовка касаційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (провадження П/300/217/20) та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 (провадження №А/857/11507/20 року);

- участь в розгляді справи в суді першої інстанції (провадження П/300/434/24) рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 після скасування рішення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року (провадження № К/9901/3703/21) - 2 судових засідання.

В пункті 3 вказаного акту зазначено, що клієнт з моменту підписання цього акту в місячний термін з моменту проголошення судового рішення, зобов`язується оплатити гонорар, розмір якого визначений вказаним актом шляхом внесення визначеної суми в касу адвоката.

В матеріалах справи наявний ордер серії ІФ 047593 від 10.03.2020 (а.с.108 т.1) та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 14.09.2017 серії ІФ №001225 (а.с.109 т.1), а також квитанція про оплату позивачем наданих адвокатом послуг від 05.02.2025 №8368-8405-8324-4257 (а.с.19 т.5).

При розподілі судових витрат у цій справі суд враховує: зміст позовної заяви; час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів адміністративної справи; складність адміністративної справи.

Суд зауважує, що в наданому суду акті виконаних робіт від 31.07.2024 не вказано час, який адвокат витратив на надання кожної із правових послуг. Договору про надання правової допомоги суду не надано.

Проаналізувавши зміст долучених позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи, суд вважає, що заявлена адвокатом загальна вартість витрат на правову допомогу в сумі 25000,00 грн. є завищеною, розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи.

Стосовно судових витрат на професійну правничу допомогу у виді усної юридичної консультації, збору доказової бази 4000 грн, підготовки позовної заяви 5000 грн, суд вказує, що згадані види правової допомоги є подібними та повторюють одна одну. Так, збір доказової бази є одним із етапів підготовки позовної заяви, а тому не має вважатися окремою послугою. З огляду критеріїв розумності, виправданості, співмірності із складністю справи, вартість заявленої до відшкодування суми вказаних послуг є завищеною на 5000,00 грн.

Щодо таких видів правової допомоги як підготовка апеляційної та касаційної скарг на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (8000 грн), суд зауважує, що обґрунтування зазначені в апеляційній скарзі частково повторюються і у касаційній скарзі. Тобто, в адвоката позивача була відсутня необхідність в аналізі документів, вивченні проблеми та законодавства і судової практики, з огляду на наявність у останнього відповідних текстових напрацювань. Тому, суд в цій частині заяви вважає вартість заявленої до відшкодування суми вказаних послуг завищеною на 5000,00 грн.

Аналогічно, такий вид правової допомоги як оформлення та подача заяв, клопотань, відповідей на відзиви, заперечень, додаткових пояснень (з усіма додатками) в суд - 2000 грн є завищеною. В акті виконаних робіт не зазначено підготовку яких саме заяв по суті справи здійснював адвокат позивача. При цьому, в пункті другому акту виконаних робіт від 31.07.2024 згаданий вид правової допомоги відсутній.

Стосовного такого виду правової допомоги як участь у судових засіданнях участь в розгляді справи в суді 1 інстанції - 4 судових засідання, участь в розгляді справи в суді першої інстанції після скасування рішення від 25.08.2020 Верховним Судом - 2 судових засідання (всього 6 засідань), участь в 1 судовому засіданні 2000 грн, суд зазначає, що з огляду на критерії розумності, виправданості, співмірності із складністю справи, вартість заявленої до відшкодування суми вказаної послуги є завищеною, і з врахуванням складності справи повинна становити в загальній сумі 3000,00 грн.

Таким чином, заявлені адвокатом позивача до відшкодування 25000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Заявлений розмір витрат є неспівмірним із складністю справи, із реальним часом, витраченим адвокатом, та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Суд враховує, що виходячи із вартості кожної із вищевказаних видів правових послуг їх загальна вартість не становить 25000 грн, а є більшою. В матеріалах заяви від 05.08.2024 не зазначено, якими критеріями керувався адвокат заявляючи про загальну вартість наданої ним позивачу правової допомоги в розмірі 25000,00 грн.

З огляду на обсяг наданих послуг суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача повинен становити 10000,00 грн, що буде співмірним зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також відповідатиме критерію реальності та розумності їх розміру. Решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Підсумовуючи зазначене вище, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов до висновку, що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу під час розгляду цієї справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій в загальному розмірі 7000 грн. (70% задоволених позовних вимог).

Щодо заяви позивача про ухвалення додатково судового рішення в частині стягнення судового збору в розмірі 3783,60 грн. суд зазначає, що в рішенні суду від 29.07.2024 вирішив питання розподілу понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Таким чином, заява про ухвалення додатково судового рішення в частині стягнення судового збору в розмірі 3783,60 грн. є безпідставною.

Згідно з частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 143, 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 03.08.2024 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),

відповідач - Івано-Франківська обласна державна адміністрація (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Додаткове рішення складене в повному обсязі 31.03.2025.