Справа № 420/28724/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28724/24

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 27.11.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону Державного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина (далі в/ч) НОМЕР_1 ) про:

- визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації-різниці грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати 11 вересня 2024 року;

- зобов`язання НОМЕР_2 прикордонного загону Державної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації-різниці грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати 11 вересня 2024 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що період 09 березня 2010 року по 20 жовтня 2019 року проходила військову службу у відповідача, де перебувала на усіх видах забезпечення та згідно наказу начальника в/ч НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 18 жовтня 2019 року №о235-ос мене було виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 20 жовтня 2019 року.

Позивач вказувала, що 25 липня 2024 року та 11 вересня 2024 року (за результатами встановленого судового контролю на підставі ухвал Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року та від 02 вересня 2024 року по справі №420/9229/24) НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі №420/9229/24 позивачу виплачено заборгованість з індексації-різниці грошового забезпечення у розмірі 28 919,28 грн. та 57 061,10 грн. відповідно з утриманням обов`язкових податків та зборів, що підтверджується виписками по надходженням по картці рахунку АТ КБ ПРИВАТБАНК.

Позивач також зазначала у позовній заяві, що під час виплати заборгованості індексації грошового забезпечення відповідачем не нараховано та не виплачено їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації-різниці грошового забезпечення за весь час затримки виплати із 01 березня 2018 року по день її фактичної виплати 11 вересня 2024 року.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач звернулася з відповідною заявою, за вхідним №оК-19 від 09 березня 2024 року про нарахування та виплати індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми не виплаченої індексації грошового забезпечення. За результатами розгляду заяви, позивачу було надано відповідь листом від 11 березня 2024 року № 09/К-19/15 "Про результати розгляду заяви" в якому вказано, зокрема, що підставою для компенсації втрати частини доходів виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду та у разі несвоєчасної виплати прикордонним загоном сум доходу, які стягнути на підставі цього рішення. Враховуючи те, що НОМЕР_2 прикордонним загоном не допущено несвоєчасної виплати сум доходу, які стягнуто на підставі рішення суду, тобто відповідні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25 липня 2024 року у сумі 28 919,29 грн. та виплаченої 11 вересня 2024 року у сумі 57 061,10 грн на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі №420/9229/24.

Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 25 липня 2024 року у сумі 28 919,29 грн. та виплаченої 11 вересня 2024 року у сумі 57 061,10 грн на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі №420/9229/24.

В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- позивачу було надано відповідь листом від 11 березня 2024 року №09/К-19/15 "Про результати розгляду заяви" в якому вказано, зокрема, що підставою для компенсації втрати частини доходів виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду та у разі несвоєчасної виплати прикордонним загоном сум доходу, які стягнути на підставі цього рішення. Враховуючи те, що НОМЕР_2 прикордонним загоном не допущено несвоєчасної виплати сум доходу, які стягнуто на підставі рішення суду, тобто відповідні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають;

- позивач ні в позовній заяві, ні в додатках до позовної заяви не надав жодних доказів бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати;

- основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Таким чином, за наявності визначених Законом № 2050-Ш умов, присуджена за рішенням суду сума, підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв 'язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 проходила військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) та наказом командира НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) від 18 жовтня 2019 року №235-ос прапорщика ОСОБА_1 (П-009541), старшого техніка "Гарт-7" відділення інформаційних систем центру зв`язку та інформаційних систем, яка вибуває для подальшого проходження військової служби у розпорядження ректора НАДПСУ АДРЕСА_1 , з 20 жовтня 2019 року, виключено зі списків особового складу та з видів забезпечення, з урахуванням часу на здавання справ та посади, з 20 жовтня 2019 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року по справі №420/9229/24, яке залишено в силі постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2024 року, зокрема зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 20 жовтня 2019 року, відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок №1078).

На виконання вказаного рішення суду відповідачем позивачу 25 липня 2024 року виплачено 28 919,28 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2471 від 19 липня 2024 року та випискою з карткового рахунку позивача від 25 липня 2024 року, та 11 вересня 2024 року позивачу виплачено 57 061,10 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3112 від 09 вересня 2024 року та випискою з карткового рахунку позивача від 12 вересня 2024 року.

Позивач 09 березня 2024 року звернулася з відповідною заявою про нарахування та виплати індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми не виплаченої індексації грошового забезпечення, за результатами розгляду якої відповідачем було надано відповідь листом від 11 березня 2024 року №09/К-19/15 "Про результати розгляду заяви» в якому вказано, зокрема, що: ...З приводу компенсації Вам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення, зазначаю, що підстава для виплати компенсації втрати частини доходів виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду та у разі несвоєчасної виплати прикордонним загоном сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення".

Враховуючи те, що НОМЕР_2 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_1 ) не допущено несвоєчасної виплати сум доходу, які стягнуто на підставі рішення суду, отже відповідні вимоги передчасні та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходу, та що бездіяльність відповідача щодо невиплати такої компенсації є протиправною, відповідно, адміністративний позов належить задовольнити.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 116 КЗпП України, ст.ст. 3, 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року за №2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ) сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Стаття 4 Закону №2050-ІІІ визначає, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Постановою №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Із норм Закону №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою №159 випливає, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

- нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

- доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

- порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

- затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

- зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Індексація є складовою заробітної плати, а у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у ст. 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст. 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Відповідна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11439/19 та від 29 квітня 2021 року у справі №240/6583/20.

Колегія суддів Верховного Суду, розглядаючи справу №240/11882/19 вказала, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при розгляді даної справи не відсутні підстави для відступу від наведеної вище правової позиції, а тому правові норми, якими врегульовані спірні в цій частині правовідносини, підлягають саме такому застосуванню.

Крім того, аналогічна позиція уже була висловлена Верховним Судом у постановах від 04 квітня 2018 року у справі №822/1110/16, від 20 грудня 2019 року у справі №822/1731/16 та від 13 березня 2020 року у справі №803/1565/17, постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду у справах №120/4120/22 від 09 січня 2023 року, №120/1648/22, №240/11263/22 від 06 січня 2023 року.

З огляду на викладене, встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходу, та що бездіяльність відповідача щодо невиплати такої компенсації є протиправною, відповідно, адміністративний позов належить задовольнити.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції ро наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.