Справа № 620/11763/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Шиманського О.Л., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

27.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу донарахований середній заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням коефіцієнту його підвищення з 01.03.2018 по 11.12.2020 у сумі 1 989 973,95 грн (один мільйон дев`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні 95 копійок), яка визначена судом відповідно до розрахунку наведеного в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі №620/7247/23.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 620/7247/23 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2018 - 11.12.2020 року, відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, з урахуванням коефіцієнту підвищення по 11.12.2020 року, (з урахуванням правових висновків, наведених у постановах Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 826/18143/14, від 08.11.2022 у справі №460/15639/21, від 27.01.2022 у справі №580/5185/20, від 31.05.2022 у справі №640/9712/20), із урахуванням раніше обрахованої суми судом по справі №620/6246/20.

Зазначає, що донарахування середнього заробітку складає 1 989 973,95 грн., але позовна вимога про зобов`язання виплатити донарахований середній заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням коефіцієнту його підвищення з 01.03.2018 по 11.12.2020 у розмірі 1 989 973,95 грн не були предметом розгляду у справі № 620/7247/23, не були позовною вимогою.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу обгрунтовано доводами аналогічними позовній заяві.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

У судовому засіданні, що відбулось в режимі відеоконференції, позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник відповідача заперечував проти її задоволення.

Колегія суддів, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 620/7247/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року скасовано; адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів задоволено частково; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2018 - 11.12.2020 року, відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, з урахуванням коефіцієнту підвищення по 11.12.2020 року, (з урахуванням правових висновків, наведених у постановах Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 826/18143/14, від 08.11.2022 у справі №460/15639/21, від 27.01.2022 у справі №580/5185/20, від 31.05.2022 у справі №640/9712/20), із урахуванням раніше обрахованої суми судом по справі №620/6246/20; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 40-45).

Відповідно до розрахунку від 09.09.2024 № 09.2/22616/24-Вн, наданого відповідачем, позивачу на виконання вище вказаної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду донараховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені становить 169,20 грн, після утримання військового збору 166,66 грн (а.с. 124).

Платіжною інструкцією від 10.09.2024 № 5299 (оплачено 13.09.2024) позивачу на виконання судового рішення у справі № 620/7247/23 перераховано 166,66 грн (а.с. 122).

Так, відмовляючи у задоволенні даних позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем було виконано Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 620/7247/23, посилаючись на те, що у резолютивній частині постанови Шостого апеляційного адміністративного суду по справі 620/7247/23 не визначено суму донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу та не зазначено, що процедура донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинна бути проведена з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, право особи на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу у разі поновлення працівника на роботі, є її конституційним правом.

Повноваження адміністративних судів та порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Судовий захист та поновлення прав, свобод, інтересів особи, що зазнали порушення внаслідок ухвалення рішень, учинення дій або бездіяльності органами публічної влади, їх посадовими і службовими особами, неможливий без забезпечення виконання судового рішення, ухваленого на користь особи.

Конституція України містить приписи з питань виконання судових рішень, зокрема: визначає обов`язковість судового рішення як одну з основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129); установлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання (друге речення частини першої статті 129-1); покладає на державу обов`язок забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку (частина друга статті 129-1).

Положеннями частин другої та третьої статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Висновки апеляційного суду.

Вищенаведені норми законодавства свідчать про те, що виконання судового рішення є невідокремленим складником права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у в/ч НОМЕР_1 .

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №620/6246/20, яке набрало законної сили 29.06.2023, визнано протиправним та скасовано наказ начальника в/ч НОМЕР_1 від 14.12.2016 №287-ос, яким ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого техніка пожежної безпеки відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 військової частини НОМЕР_1 ; стягнуто з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.12.2016 по 11.10.2021 у розмірі 586 293,09 грн., з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів (а.с. 43-52, 85-86 т.1)

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 620/7247/23 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2018 - 11.12.2020 року, відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, з урахуванням коефіцієнту підвищення по 11.12.2020 року, (з урахуванням правових висновків, наведених у постановах Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 826/18143/14, від 08.11.2022 у справі №460/15639/21, від 27.01.2022 у справі №580/5185/20, від 31.05.2022 у справі №640/9712/20), із урахуванням раніше обрахованої суми судом по справі №620/6246/20; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 40-45).

При цьому, під час розгляду справи № 620/7247/23, колегія суддів в мотивувальній частині постанови встановила, зокрема:

Так, з 01.03.2018 року розмір посадового окладу за посадою, яку обіймав позивач, було збільшено з 760 грн. до 3170 грн., у відповідності до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що підтверджується листом від 24.11.2021 року №11/3896.

Як наслідок, відповідно до п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (до моменту його виключення - 11.12.2020 року) до середньоденного розміру заробітку позивача за 1 день, станом на 14 грудня 2016 року (перший день вимушеного прогулу), необхідно застосувати коефіцієнт підвищення з 01 березня 2018 року - 3170/760 - 4,17

Разом з тим, пункт 10 Постанови №100 був чинним до 11 грудня 2020 року (надалі був скасований згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1213 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100», набрала законної сили 12.12.2020 року), а тому застосуванню даний пункт стосовно обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача з урахуванням коефіцієнту підвищення підлягає лише до 11.11.2020.

Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 14 грудня 2016 року по 11 жовтня 2021 року складається по періодах наступним чином:

- з 15 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року: відповідно до п. 8 порядку 100 береться два останні місяці що передували події жовтень 2016 року + листопад 2016 року /2 = 517,75 грн. х 431 днів - 223 150,25 грн.;

- з 01 березня 2018 року по 11 грудня 2020 року: 517,75 грн. х 1017 днів х 4.17 коефіцієнт підвищення - 2 195 720,79 грн.;

- з 12 грудня 2020 року по 11 жовтня 2021 року 517,75 грн. х 304 днів - 157 396 грн.

Таким чином, разом сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача становить: 2 576 267,04 грн. - 586 298,09 грн. = 1 989 973,95 грн.

Отже, мотивувальна частина постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 620/7247/23 містить інформацію щодо суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача.

Проте, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів визнала передчасною, з огляду на що у цій частині позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 620/7247/23 набрала законної сили та сторонами не оскаржувалась в касаційному порядку.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що судове рішення повинно виконуватися з урахування всіх його частин (вступної, описової, мотивувальної, резолютивної), тому відсутність даного числового виразу в резолютивній частині постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024, не скасовує обов`язок ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.03.2018 - 11.12.2020, відповідно до пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, з урахуванням коефіцієнту підвищення по 11.12.2020 у розмірі 1 989 973,95 грн, оскільки право позивача на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача у розмірі 1 989 973,95 грн беззаперечно визначено у змісті постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем нарахований та виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені на виконання судового рішення у справі № 620/7247/23.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що оскільки на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 620/7247/23 відповідачем нарахований та виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені без урахування її мотивувальної частини, якою беззаперечно визначено право на отримання та суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача у розмірі 1 989 973,95 грн, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованостість позовних вимог.

Крім того, з урахуванням положень КАС України є доцільним для захисту порушених прав позивача саме стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість з середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з урахуванням коефіцієнту його підвищення з 01.03.2018 по 11.12.2020 у сумі 1 989 973,95 грн (один мільйон дев`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні 95 копійок), яка визначена судом відповідно до розрахунку, наведеного в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі №620/7247/23.

Такий спосіб захисту порушеного права є належним способом, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Надаючи оцінку всім іншим доводам сторін, судова колегія наголошує, що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Статтею 317 КАС України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог є помилковим, наведені апелянтом аргументи заслуговують уваги.

Отже, на підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Повний текст постанови виготовлено 31.03.2025.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 317, 321. 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 р. - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість з середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з урахуванням коефіцієнту його підвищення з 01.03.2018 по 11.12.2020 у сумі 1 989 973,95 грн (один мільйон дев`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні 95 копійок), яка визначена судом відповідно до розрахунку, наведеного в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 по справі №620/7247/23.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк