Справа № 640/28495/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування наказу та рішення, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ :

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків в якому просило:

- визнати протиправним і скасувати наказ Офісу великих платників податків ДПС від 11.11.2020 №1315 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (код 20077720)»;

- визнати протиправними дії головного державного ревізора-інспектора відділу податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери Офісу великих платників податків ДПС Томко Б.Ю., головного державного ревізора-інспектора відділу податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери Офісу великих платників податків ДПС Каленчук І.С., головного державного ревізора-інспектора відділу податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери Офісу великих платників податків ДПС Остапенко І.Ю. під час прибуття для проведення перевірки АТ «НАК «Нафтогаз України», у тому числі щодо пред`явлення тимчасових посвідчень, які не відповідають встановленим зразкам;

- визнати протиправним і скасувати рішення Офісу великих платників податків ДПС від 13.11.2020 №36062/10/28-10-07-02-14 про застосування адміністративного арешту майна платників податків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.10.2020АТ «НАК «Нафтогаз України» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року, відповідно до рядка 19 якої показник від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення) становить 626 143 237грн. Згідно з рядком 21 зазначеної декларації, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) становить 626 143 237 грн.

11.11.2020 Офісом великих платників податків ДПС видано наказ № 1315«Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (код 20077720)», яким на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20,пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку АТ «НАК «Нафтогаз України» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по декларації з податку на додану вартість за вересень 2020 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, з 12.11.2020 тривалістю 15 робочих днів.

12.11.2020 заступник начальника Офісу великих платників податків ДПС склала направлення на перевірку № 174 (головного державного ревізора-інспектора відділу податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери Офісу великих платників податків ДПС Богдана Томка), № 175(головного державного ревізора-інспектора відділу податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери Офісу великих платників податків ДПС Ірину Каленчук), № 176 (головного державного ревізора-інспектора відділу податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери Офісу великих платників податків ДПС Ірину Остапенко), згідно з якими на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України та наказу від 11.11.2020 № 1315 Офіс великих платників податків ДПС проводить з 12.11.2020 документальну позапланову виїзну перевірку АТ «НАК «Нафтогаз України» тривалістю 15 робочих днів. Мета перевірки: питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по декларації з податку на додану вартість за вересень 2020 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

Разом з тим 12.11.2020 Офісом великих платників податків ДПС складено акт

№ 40/28-10-07-02-01/20077720 «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки АТ «НАК «Нафтогаз України» (код 20077720), відповідно до якого посадові особи відповідача з`явилась за адресою позивача, вручили останньому копію наказу, пред`явили направлення на проведення перевірки та тимчасові посвідчення від 25.09.2020 №1640 (видане ОСОБА_1 ), від 28.09.2020 № 1644 (видане ОСОБА_2 ), від 28.09.2020 №1642 (видане ОСОБА_3 ), однак на порушення абз. 6 п. 81.1 ст. 81 ПК України посадовими особами АТ «НАК «Нафтогаз України» було відмовлено в допуску до проведення перевірки.

Водночас 13.11.2020 Офісом великих платників податків ДПС відносно АТ «НАК «Нафтогаз України» прийнято рішення № 36062/10/28-10-07-02-14 про застосування адміністративного арешту майна платників податків.

Не погоджуючись із вказаним наказом на проведення перевірки та діями Офісу великих платників податків ДПС, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

За приписами пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлено ст.78 ПК України.

Згідно зпп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Буквальне тлумачення норми цього підпункту свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перший - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Тобто, факт подання декларації з ПДВ з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 000,00 грн, є окремою та самостійною підставою для призначення документальної перевірки платника ПДВ.

Вказаний висновок неодноразово підтримувався Верховним Судом, зокрема у постановах від 03.05.2022 у справі № 140/3008/21, від 21.07.2021 у справі № 420/2382/20, від 19.02.2021 у справі № 821/1235/17.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Судом встановлено, що у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2020 року позивач задекларував від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 податкової декларації з ПДВ) у розмірі 626 143 237 грн.

Таким чином, зважаючи на те, що АТ «НАК «Нафтогаз України» подана до контролюючого органу декларація з ПДВ за вересень 2020 року з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 000,00 грн, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у межах спірних правовідносин відповідач мав правові підстави для прийняття наказу від 11.11.2020 № 1315.

При цьому суд критично сприймає посилання позивача в обґрунтування протиправності зазначеного вище наказу на те, що в такому не визначено періоду діяльності, який буде перевірятися, оскільки з огляду на положення п.200.4 ст.200 ПК України, в якому визначено можливість платника податку зарахувати до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду суми від`ємного значення податку на додану вартість, визначеного за результатами звітного періоду, а відтак від`ємне значення з податку на додану вартість АТ «НАК «Нафтогаз України» при декларуванні за вересень 2020 року могло бути визначеним з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, про що безпосередньо й було зазначено у наказі.

Стосовно посилання позивача на необмежене право контролюючому органу перевіряти будь-який період діяльності позивача, чим порушує його права, суд зазначає, що безпосередньо у пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України зазначено, що документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Жодних інших правових підстав для визнання протиправним і скасування наказу Офісу великих платників податків ДПС від 11.11.2020 № 1315 позивачем не зазначено, а судом не встановлено.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно з п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Позивач стверджує, що посадові особи Офісу великих платників податків ДПС під час намагання здійснити на підставі наказу від 11.11.2020 № 1315 перевірку АТ «НАК «Нафтогаз України», діяли з порушенням вимог податкового законодавства, оскільки пред`явили не службові посвідчення, а тимчасові посвідчення, які не відповідають встановленим зразкам службових посвідчень працівників органів Державної податкової служби України, затверджених наказом Державної податкової служби України від 14.08.2019 № 33.

Суд критично ставиться до вказаних тверджень позивача, оскільки з аналізу абз. 4 п. 81.1 ст. 81 ПК України вбачається, що законодавцем передбачено обов`язок для посадових осіб контролюючого органу перед проведенням документальної виїзної перевірки пред`явити службове посвідчення або інший належним чином оформлений відповідним контролюючим органом документ, що засвідчує посадову (службову) особу.

Таким чином, пред`явивши під час спроби здійснити на підставі наказу від 11.11.2020 № 1315 перевірку АТ «НАК «Нафтогаз України» тимчасові посвідчення від 25.09.2020 № 1640, від 28.09.2020 № 1644 та від 28.09.2020 №1642 головні державні ревізори-інспектори відділу податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкових перевірок підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери Офісу великих платників податків ДПС Томко Б.Ю., Каленчук І.С. та Остапенко І.Ю. діяли у відповідності до вимог податкового законодавства.

Крім того зазначені посадові особи зазначені в направленнях на проведення перевірки від 12.11.2020 № 174, № 175 та № 176.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

За пп.94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Судом встановлено, що рішення від 13.11.2020 № 36062/10/28-10-07-02-14 про застосування до АТ «НАК «Нафтогаз України» адміністративного арешту майна платників податків прийнято Офісом великих платників податків ДПС саме у зв`язку із відмовою позивача від проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань законності декларування ним від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по декларації з податку на додану вартість за вересень 2020 року, та відмовою допуску посадових осіб відповідача.

В обґрунтування протиправності вказаного рішення позивач посилався на відсутність законних підстав для проведення перевірки, оскільки в наказі відповідача від 11.11.2020 № 1315 не зазначено інформацію про період, що має перевірятися, а пред`явлені тимчасові посвідчення посадових осіб Офісу великих платників податків ДПС не відповідають встановленим зразкам службових посвідчень працівників органів Державної податкової служби України, затверджених наказом Державної податкової служби України від 14.08.2019 № 33.

Водночас, помилковість вказаних доводів позивача вже встановлена вище судом, а тому відсутні правові підстави для визнання протиправним і скасування рішення відповідача від 13.11.2020 № 36062/10/28-10-07-02-14.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк