Справа № 160/20215/23
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

пр-к відповідача Коталейчук С.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії внутрішніх справ про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної академії внутрішніх справ, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної академії внутрішніх справ від 15.05.2023 № 18 ст про притягнення до дисциплінарної відповідальності курсанта другого курсу навчально-наукового інституту № 1 рядового поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також в частині відрахування останнього з числі курсантів Національної академії внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної академії внутрішніх справ від 15.05.2023 № 218 о/с про звільнення курсанта другого курсу навчально-наукового інституту № рядового поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції та яким останнього відраховано з числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність», індивідуальною освітньою траєкторією «Кримінальна поліція», припинивши доступ до матеріальних носіїв секретної інформації зі ступенями секретності «цілком таємно» та «таємно»;

- зобов`язати Національну академію внутрішніх справ поновити ОСОБА_1 на службі в поліції курсантом другого курсу навчально-наукового інституту № 1 Наукової академії внутрішніх справ та зарахувати його до числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність», індивідуальною освітньою траєкторією «Кримінальна поліція», надавши доступ до матеріальних носіїв секретної інформації зі ступенями секретності «цілком таємно» та «таємно» з 15 травня 2023 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції не вірно надано оцінку доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, наведеним в заяві про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 27 лютого 2025 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2024 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 березня 2024 року.

25 березня 2025 року представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання позивач не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Крім того, протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишено без розгляду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії внутрішніх справ про визнання протиправним та скасування наказу передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

06.02.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 10.11.2023 №82593/23-01 надійшли матеріали адміністративної справи №160/20215/23.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2024 прийнято адміністративну справу №160/20215/23 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі.

Разом з тим, 23.04.2024 відповідачем подано на адресу суду першої інстанції заяву, у якій останній вказував на пропуск позивачем строку звернення з даним позовом до суду, оскільки з наказом від 15.05.2023 № 218 о/с про звільнення зі служби в поліції та відрахування з числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра позивача було ознайомлено 15.05.2023 згідно власноручної розписки останнього, отже останнім днем для оскарження вказаного наказу є 30.05.2023. При цьому, відповідач наголосив, що із наказом від 15.05.2023 № 18 ст про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також в частині відрахування останнього з числа курсантів, у відповідача відсутній обов`язок ознайомлення позивача з оригіналом цього наказу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 позовну заяву в частині оскарження наказу Національної академії внутрішніх справ від 15.05.2023 № 218 о/с про звільнення курсанта другого курсу навчально-наукового інституту рядового поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції та відрахування з числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра, залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк на усунення недоліків позову, протягом якого позивачу необхідно було надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду щодо оскарження наказу Національної академії внутрішніх справ від 15.05.2023 № 218 о/с про звільнення курсанта другого курсу навчально-наукового інституту рядового поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції та відрахування з числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра, та докази поважності причин пропуску такого строку.

Так, 01.07.2024 через підсистему "Електронний Суд" позивачем на виконання вимог ухвали суду від 28.06.2024 подано заяву про поновлення строку звернення до суду із доказами направлення копії вказаної заяви до електронного кабінету відповідача.

У судовому засіданні 15.11.2024 позивач підтримав доводи заяви від 01.07.2024 про поновлення строку для подання адміністративного позову, просив поновити строк для подання адміністративного позову з вимогою до Національної академії внутрішніх справ про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на службі. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач посилався на те, що оскільки йому не були надані матеріали службового розслідування, а лише ознайомлено з Наказом № 18ст про притягнення до дисциплінарної відповідальності, він звернувся до відповідача із заявою від 24.07.2023 з проханням надати копії матеріалів службового розслідування для оскарження наказів в судовому порядку. Проте листом від 31.07.2023 за вих. № 46/02/К-2521, який отриманий позивачем 02.08.2023, відповідач повідомив, що матеріали службового розслідування містять конфіденційну інформацію про інших курсантів, згода яких відсутня на поширення їх персональних даних, а тому відсутні правові підстави для надання запитуваної інформації. Цим листом позивачу була надана лише копія витягу з Наказу № 18 ст та копія витягу з Наказу №218о/с. Після ознайомлення з наданими відповідачем наказами, 08.08.2023 позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду даний позов.

На думку позивача, оскільки позов подано в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копій витягів з Наказу № 18 ст про притягнення до дисциплінарної відповідальності та Наказу №218о/с про звільнення зі служби в поліції та відрахування з числа здобувачів ступеня вищої освіти, то, на думку позивача, строк звернення до суду ним пропущено з поважної причини.

На підставі викладеного, просив поновити строк для подання адміністративного позову з вимогою до Національної академії внутрішніх справ про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на службі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України.

Так, залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції, виходив із того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а підстави, вказані ним у заяві про поновлення строку визнані судом неповажними, тому наявні підстави для застосування пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України та залишення позову без розгляду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У силу ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень ст. 122 КАС України вбачається, що іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

15.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» (закон №2123-ІХ), який набрав чинності з 01.05.2022.

Даним Законом внесено зміни до Дисциплінарного статуту шляхом доповнення його новим розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Так, відповідно до ч.4 ст.31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Отже, з 01.05.2022 року Законом України №2123-IX запроваджено інші умови проведення службового розслідування, а також визначена нова процедура ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та установлені особливі строки оскарження дисциплінарних стягнень.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постановах від 29.01.2019 року у справі №807/257/14, від 25.04.2024 у справі № 520/11247/22.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, у контексті даного спору застосуванню підлягає саме Дисциплінарний статут Національної поліції України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (з відповідними змінами), яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.02.2023 року у справі №120/7567/22, який в силу згаданої вище норми ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує наказ від 15.05.2023 №18 ст, «Про реагування на дисциплінарні проступки», яким, зокрема до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, та наказ від 15.05.2023 № 218 о/с «Про особовий склад» , яким, на реалізацію наказу від 15.05.2023 №18 ст, позивача саме звільнено зі служби в поліції з посади курсанта 2-го курсу навчально-наукового інституту №1, відрахувавши з числа здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність».

Колегією суддів в судовому засіданні оглянуто оригінал наказу Національної академії внутрішніх справ від 15.05.2023 № 218 о/с з власноручним підписом ОСОБА_1 про ознайомлення з даним наказом та отримання його оригіналу 15.05.2023 (копія судом приєднана до справи).

Також, у наказі від 15.05.2023 № 218 о/с зазначено, що підставою для його прийняття слугував наказ від 15.05.2023 №18 ст у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відтак, позивач про порушення своїх прав дізнався 15.05.2023, коли останнього було ознайомлено із наказом про звільнення від 15.05.2023 № 218 о/с, який своєю чергою прийнято у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Таким чином, у даному випадку, останнім днем для оскарження наказів від 15.05.2023 № 18 ст та від 15.05.2023 № 218 о/с є 30.05.2023.

Водночас, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду першої інстанції лише 08.08.2024 року, тобто з пропуском 15-ти денного строку звернення до суду, встановленого ч.4 ст.31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

При цьому, колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Колегія суддів уважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Доводи апелянта про те, що перебіг строку звернення до суду має рахуватися з 02.08.2024 року, коли він отримав документи службового розслідування, надані на адвокатські запити, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та безпідставні, оскільки очікування відповіді на адвокатський запит не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду, так як це не перешкоджало позивачу скористатися правом звернення до суду у строки, встановлені ч.4 ст.31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та за потреби надати додаткові докази (відповідь на адвокатський запит, уточнену позовну заяву) у ході розгляду справи судом першої інстанції. Крім того, зазначені докази, за клопотанням позивача могли бути витребувані судом.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.09.2020 у справі №444/2499/19.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 14.09.2023 у справі №520/12477/22 отримана відповідь на адвокатський запит не змінює часу, з якого апелянт повинен був або міг дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли апелянт почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на наявність поважних причин пропуску строку позивачем звернення до суду, які б унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення ним процесуальних дій у визначений законом строк, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суду першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши доводи позивача, викладені у заяві, прийняв законну ухвалу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 241, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 31.03.2025р.)