Справа № 320/47464/23
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі представника позивача Кириченко Н.О., представника відповідачів Джафарова Давида Ельдара Огли, представник третьої особи - Клевко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

14.12.2023 ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України в особі Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, у якому просить:

- визнати протиправним в частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 10 від 17.07.2023 року в частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1;

- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України повторно розглянути питання з приводу видачі Міністерством юстиції України свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 з урахуванням висновків, встановлених судом;

- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату при Міністерстві юстиції України видати свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 ;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судовий збір у розмірі 3 220,80 грн. (т.1 а.с.1-7).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оцінювання практичної частини електронного анонімного тестування позивачки системою відбулось з порушенням, а саме здійснено неналежним чином та невірно обраховано набрану позивачем кількість балів, що призвело до порушення прав позивача та прийняття відповідачем протиправного рішення про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 р. у задоволені позову відмовлено (т.1 а.с.93).

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що під час складання кваліфікаційного іспиту від позивачки не надходило жодних зауважень щодо некоректної роботи системи, чи не точності запитань (завдань), які поставленими перед кандидатами. Крім того, заслуговує на увагу той факт, що саме система визначає правильність відповідей та час за який дані відповіді надані, у даному випадку жодний із членів комісії не може втручатися у дану систему. Отже, суд першої інстанції констатував, що під час розгляду цієї справи позивачем не надано суду переконливих доказів того, що питання поставленні у системі некоректно, чи під час складання іспиту у системі виникали проблеми (збій).

Позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, та просить прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т.1 а.с.104).

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Окремо, апелянтом наголошено, що судом першої інстанції не було розв`язані клопотання позивачки про витребування у відповідача додаткових доказів (т.1 а.с.14), на підтвердження позиції позивачки, що є порушенням норм Кодексу адміністративного судочинства України, і внаслідок зазначеного, судом першої інстанції неправильно було встановлені обставини у цій справі, які мають значення для прийняття рішення у цьому спорі (надалі - КАС України).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції та повідомлено сторони про можливість подати відзив на апеляційну скаргу (т.1 а.с. 129).

25.04.2024 Міністерством юстиції України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про правильність висновків суду першої інстанції (т.1 а.с.134).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2024 справу призначено до слухання у відкрите судове засідання (т.1 а.с.176, 177).

Після пояснень сторін у судовому засіданні, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024, було залучено до участі у справі Державне підприємство «Національні інформаційні системи», як третю особо, без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувані у сторін документи (т.1 а.с.250).

Аналогічне клопотання відповідачем подавалось до суду першої інстанції (т.1 а.с.85).

За таких обставин, колегія суддів продовжила розгляд справи на більш триваліший строк, про що постановлена відповідна ухвала.

Учасниками справи, після надходження додаткових документів, в тому числі на виконання ухвали суду апеляційної інстанції, були подані додаткові письмові пояснення, зокрема Лист-Повідомлення Міністра юстиції України Д.Малюська від 22.06.2023 № 80957/37/16-23 (т.2 а.с.108) до Національної поліції України про вчинення кримінального правопорушення (у порядку статті 214 КПК України) та уточнені відомості в електронному вигляді на з`ємному носії (оптичний диск CD-R 022262 (т.2 а.с.116).

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, представник Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України та Міністерства юстиції України заперечував проти задоволення апеляційної скарги, представник третьої особи також висловила позицію щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги позивачки.

Колегія суддів заслухавши доповідь суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, і юридичної оцінки обставинам у справи, дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують уваги з огляду та таке.

Обставини справи.

Встановлено, що 14.06.2023 позивачка брала участь у складанні кваліфікаційного іспиту у Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України.

Позивачка перед початком кваліфікаційного іспиту на вибір отримала у секретаря Комісії ім`я, електронний ключ, необхідний для реєстрації у системі, зокрема «kan140623-260», що є іменем входу (логіну) позивачки.

Вказане підтверджено екзаменаційною відомістю, сформовано 22.06.2023 Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату при Міністерстві юстиції України та підписаною головою, заступником комісії та двома членами цієї комісії (т.1 а.с.79).

Позивач за результатами виконання теоретичної частини електронного анонімного тестування набрала 89 балів та була допущена системою до виконання практичної частини.

Практична частина електронного анонімного тестування включала в себе такі завдання: п`ять проектів нотаріальних документів та п`ять задач.

Позивач при виконанні ситуаційних завдань набрала 24 бали та за практичні завдання -23 бали.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 10 від 17.07.2023 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (т.1 а.с.70).

Вказані обставини підтверджені належними та достатніми доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (статті 1 КАС України).

Стаття 2 КАС України визначає завдання та основні засади адміністративного судочинства

1. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

3. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є:

1) верховенство права;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі;

5) обов`язковість судового рішення;

6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом;

8) розумність строків розгляду справи судом;

9) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Стаття 242 КАС України встановлює, що судові рішення мають бути законними і обґрунтованими.

1. Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

3. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

4. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 308 КАС України визначені межі перегляду судом апеляційної інстанції, зокрема:

1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

3. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

4. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на зазначені норми судом апеляційної інстанції були витребувані додаткові докази.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року N 3425-XII (надалі - Закон N 3425-XII) визначає порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні.

Відповідно до абзацу 1, 2 статті 1 Закону N 3425-XII нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно з абзацом 1 статті 3 Закону N 3425-XII нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 3 Закону визначено, що нотаріусом може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість, обмежена у дієздатності або визнана недієздатною за рішенням суду.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону N 3425-XII для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю, та вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю при Міністерстві юстиції України утворюється Вища кваліфікаційна комісія нотаріату.

Відповідно до частини 4 статті 10 Закону N 3425-XII за наявності роботи, визначеного у частині другій статті 3 цього Закону, особи, яка має намір скласти кваліфікаційний іспит на право на зайняття нотаріальною діяльністю, допускаються Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату до його складання на підставі подання відповідно Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Частиною 7 статті 10 Закону N 3425-XII особам, які не склали кваліфікаційний іспит, гарантоване право на наступне складання цього іспиту, за умови, якщо з моменту складання попереднього кваліфікаційного іспиту пройшло не менше одного року.

Порядок допуску осіб до складання кваліфікаційного іспиту та процедура складання іспиту врегульовані положеннями статей 3, 10 Закону N 3425-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року N 923 "Про затвердження положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату" (надалі - Комісія), а також Порядком допуску осіб до складання кваліфікаційного іспиту та проведення кваліфікаційного іспиту Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28 липня 2011 року N 1905/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 липня 2011 року за N 926/19664 (надалі - Порядок).

Згідно з пунктом 19 Порядку об`єктивність проведення кваліфікаційного іспиту забезпечується рівними для всіх осіб умовами щодо доступу до інформації стосовно процедури проведення іспиту, місця складання та тривалості іспиту, а також щодо кількості та ступеня складності екзаменаційних завдань та відкритості інформації про результати іспиту.

Відповідно до пунктів 21 та 24 Порядку кваліфікаційний іспит здійснюється у вигляді електронного анонімного тестування. Екзаменаційні завдання формуються безпосередньо системою для кожної особи індивідуально шляхом генерування у довільній формі переліку тестових питань та завдань, електронне анонімне тестування складається з теоретичної та практичної частин.

Перед початком кваліфікаційного іспиту особи, які беруть участь у його складанні, отримують у секретаря Комісії на вибір ім`я входу та відповідний пароль, необхідні для реєстрації у системі. Ім`я входу та відповідний пароль видаються у запечатаному вигляді. Другий примірник імені входу відрізається Секретарем Комісії, скріплюється підписом особи із зазначенням її прізвища, імені та по батькові та розкривається лише після перевірки роботи для її ідентифікації (пункт 25 Порядку).

Відповідно до пунктів 27 - 32 Порядку загальний час електронного анонімного тестування становить чотири години. Теоретична частина електронного анонімного тестування включає в себе сто тестових питань. До кожного питання пропонуються декілька варіантів відповідей, одна з яких є правильною. Оцінювання теоретичної частини електронного анонімного тестування здійснюється системою. Кожна правильна відповідь оцінюється системою в один бал, неправильна - в нуль балів. Якщо не обрано жодної відповіді, у тому числі у зв`язку зі спливом встановленого часу, така відповідь заховується як неправильна.

Теоретична частина вважається виконаною, якщо набрано не менше сімдесяти балів. У цьому випадку особа автоматично допускається системою до практичної частини.

Результати виконання теоретичної частини електронного анонімного тестування виводяться системою у вигляді відповідного повідомлення. Особам, за результатами виконання теоретичної частини електронного анонімного тестування набрали не менше сімдесяти балів, разом з повідомленням про результати її виконання системою видається код доступу до практичної частини електронного анонімного тестування.

Згідно з пунктами 33 - 39 Порядку Практична частина електронного анонімного тестування включає в себе такі завдання: п`ять проектів нотаріальних документів; п`ять задач. На виконання практичної частини електронного анонімного тестування відводиться дві години. Оцінювання практичної частини електронного анонімного тестування здійснюється системою.

Завдання "проект нотаріального документа" викладається у вигляді п`яти текстів різних проектів нотаріальних документів, кожний з яких містить п`ять помилок змістового характеру. До кожного тексту проекту нотаріального документа пропонуються не менше десяти варіантів помилок, з яких п`ять є правильними. Надання відповіді на це завдання полягає у виявленні в кожному з п`яти текстів проектів нотаріальних документів п`яти помилок та їх виборі із запропонованих системою варіантів у порядку розташування цих помилок у тексті документа.

Правильно вибрана помилка оцінюється системою в один бал. Якщо не вибрано жодної помилки із запропонованих системою варіантів, у тому числі у зв`язку зі спливом встановленого часу, така відповідь оцінюється системою в нуль балів.

Завдання "задача" викладається у вигляді п`яти окремих текстів з описом конкретних казусів із нотаріальної практики. До кожної задачі пропонується п`ять варіантів відповідей, один з яких є правильним та оцінюється системою в п`ять балів, решта - неправильні, що полягає в їх неповноті, хибності аргументації тощо. Неправильні відповіді оцінюються системою в нуль балів. Якщо не обрано жодної правильної відповіді, у тому числі у зв`язку зі спливом встановленого часу, така відповідь зараховується як неправильна. Завдання тактичної частини електронного анонімного тестування можуть виконуватись в довільному порядку. Практична частина електронного анонімного тестування вважається виконаною, а особа такою, що склала кваліфікаційний іспит, якщо за результатами її виконання набрано не менше сорока балів.

Після закінчення виконання електронного анонімного тестування всіма особами або часу, відведеного для його виконання, секретарем Комісії формується та роздруковується екзаменаційна відомість. Екзаменаційна - відомість містить перелік імен входу осіб, які проходили електронне анонімне тестування, кількість набраних за кожне завдання балів та вільне поле для зазначення прізвищ, імен та по батькові осіб, яке заповнюється після ідентифікацїї результатів електронного анонімного тестування. Ідентифікація результатів електронного анонімного тестування здійснюється секретарем Комісії після формування екзаменаційної відомості у присутності всіх членів Комісії, що беруть участь у засіданні. Після закінчення кваліфікаційного іспиту Секретарем Комісії складається протокол, у якому зазначаються час та місце проведення кваліфікаційного іспиту; прізвища, імена та по батькові присутніх членів Комісії; прізвища, імена та по батькові, реквізити паспортів, місце реєстрації осіб, що складають кваліфікаційний іспит; результати електронного анонімного тестування із зазначенням отриманого особами імені доступу; прізвища, імена та по батькові осіб, які склали та які не склали кваліфікаційний іспит. Протокол підписується головою та секретарем Комісії (пункти 41-43 Порядку).

Згідно з пунктом 44 Порядку Комісія на підставі результатів складеного кваліфікаційного іспиту приймає рішення про: видачу або відмову у видачі Міністерством юстиції України свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; підтвердження (або непідтвердження) кваліфікації особою, яка складала кваліфікаційний іспит для підтвердження кваліфікації.

Особам, які не склали кваліфікаційний іспит, Комісія в п`ятиденний строк надсилає витяг з рішення Комісії про відмову у видачі Міністерством юстиції України свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, засвідчений підписом секретаря Комісії (пункт 46 Порядку).

Крім того, Пунктом 17 Порядку встановлено, що для складання кваліфікаційного іспиту використовується електронна система для проведення електронного анонімного тестування (далі - система).

Серверна частина програмного забезпечення системи розміщується на технічних ресурсах адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України. Налаштування автоматизованих робочих місць осіб, допущених до складання кваліфікаційного іспиту, повинно забезпечувати відсутність доступу до інформаційних ресурсів мережі Інтернет. Створення та налаштування системи, її технічне обслуговування та модернізація, а також вжиття технічних заходів для збереження даних, що містяться на сервері системи, здійснюються адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 25 червня 2015 року N 1059/5 "Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 червня 2015 року за N 754/27199, державне підприємство "Національні інформаційні системи" визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Так, приймаючи у цій справі рішення суд першої інстанції виходив з того, що під час складання кваліфікаційного іспиту від позивачки не надходило жодних зауважень щодо некоректної роботи системи, чи не точності запитань (завдань), які поставленими перед кандидатами. Крім того, заслуговує на увагу той факт, що саме система визначає правильність відповідей та час за який дані відповіді надані, у даному випадку жодний із членів комісії не може втручатися у дану систему. Отже, суд першої інстанції констатував, що під час розгляду цієї справи, позивачем не надано суду переконливих доказів того, що питання поставленні у системі некоректно, чи під час складання іспиту у системі виникали проблеми (збій).

Проте, такий висновок спростовуються наданими суду доказами, які були витребувані по клопотанню сторін в суді апеляційної інстанції, через те, що судом першої інстанції ці клопотання (витребування доказів та залучення третьої особи) залишились поза уваги суду.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що 14.06.2023, коли позивачка брала участь у складанні кваліфікаційного іспиту у Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України стався збій роботи електронної системи для проведення електронного анонімного тестування через втручання сторонніх осіб, зокрема під час кваліфікаційного іспиту деяких осіб, в тому числі особи під іменем «kan140623-260», що є іменем входу (логіну) позивачки.

Вказана обставина підтверджена листом третьої особи - Звіт Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про роботу системи на ім`я Голови Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 22.06.2023 № 2821/14.2-11 (т.2 а.с.112).

Зазначений лист надано до суду апеляційної інстанції, зокрема в ньому зазначається «сукупність вказаних чинників вирізняється із загальної логіки та послідовності проходження кваліфікаційного іспиту, а отже може свідчити про не доброчесність виконання електронного анонімного тестування авторизованими особами та несанкціоноване втручання в роботу через автоматизовані робочі місця авторизованих осіб, наприклад - надання відповідей на питання не тільки авторизованими особами, а й сторонніми особами з використанням дистанційного (віддаленого) доступу до автоматизованих робочих місць авторизованих осіб».

Так, на підставі такої інформації (звіту) відповідачем було направлено лист-Повідомлення Міністра юстиції України Д.Малюська від 22.06.2023 № 80957/37/16-23 (т.2 а.с.108) до Національної поліції України про вчинення кримінального правопорушення (у порядку статті 214 КПК України) та уточнені відомості в електронному вигляді на знімному носії (оптичний диск CD-R 022262 (т.2 а.с.116).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено протиправність рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 10 від 17.07.2023 року в частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1, оскільки відповідач, отримавши достовірні відомості про збій (некоректну) роботу електронної системи анонімного тестування (що підтверджено вищенаведеними листами третьої особи та Міністра юстиції України), прийняв протиправне рішення, оскільки воно не відповідає положенням п.3-8 ч.2 статті 2 КАС України, зокрема не є обґрунтоване, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безстороннім (неупередженим), добросовісним, розсудливим, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації та пропорційним, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування такого висновку суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, у рішенні від 30.01.2003 N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Крім того, у рішенні від 10.04.2008 у справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним спірного рішення в частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 і скасування цього рішення в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог слід зазначити, що кожна особа, відповідно до ст. 5 КАС України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владний повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача - Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату при Міністерстві юстиції України видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, оскільки зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України повторно розглянути питання з приводу видачі Міністерством юстиції України свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 з урахуванням висновків, встановлених судом, не є належним способом поновлення порушеного права позивачки, з огляду на те, що за тих обставин, що встановив суд апеляційної інстанції у відповідачів не має альтернативної поведінки щодо вирішення цього питання як видача позивачці свідоцтва про право на зайняття нотаріальної діяльності.

Таким чином, частина доводів апелянта заслуговують на увагу.

Щодо інших доводів сторін то колегія суддів зазначає, що враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому зазначено, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, всі інші доводи апелянта та відповідачів, колегія судді залишає поза уваги, оскільки вони не впливають на вищенаведений висновок суду апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено 31.03.2025.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 р. - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України, третя особа -Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування рішення - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 10 від 17.07.2023 року в частині відмови у видачі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1.

Зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату при Міністерстві юстиції України видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк