Справа № 947/39975/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 947/39975/24

Перша інстанція: суддя Скриль Ю.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Шевчук О. А., Градовського Ю. М.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу адвоката Чумаченка Святослава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

06 грудня 2024 року адвокат Чумаченко С. О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в якому просив скасувати постанову №42 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) від 16 липня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 500 грн.

Також адвокат просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу правопорушення.

Разом з позовною заявою адвокат подав клопотання про поновлення строку на оскарження спірної постанови.

Мотиви даного клопотання полягають у тому, що спірна постанова прийнята за відсутності ОСОБА_1 , тобто в день її прийняття, правопорушник її не отримував. До того ж, відповідач не направляв її поштою на адресу позивача. Відповідну постанову отримано 28.11.2024 після відкриття виконавчого провадження, за зверненням адвоката до державного виконавця.

Короткий зміст процесуальних дій суду першої інстанції та ухвал.

Київський районний суд м. Одеси, дослідивши заяву адвоката про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, встановив наявність поважних причин для поновлення відповідного строку та ухвалив рішення від 09 грудня 2024 року про її задоволення та відкриття провадження у справі, призначивши її до розгляду на 16 грудня 2024 року.

16 грудня 2024 року, за клопотанням представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 25 грудня 2024 року.

23 грудня 2024 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла заява про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

В обґрунтування даної заяви указано, що спірна постанова була направлена позивачу простою поштовою кореспонденцією, докази такого направлення будуть надані додатково. Також відповідач акцентував увагу на тому, що протокол про адміністративне правопорушення №42 від 15 липня 2024 року був складений в присутності ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис.

За змістом даного протоколу, позивача повідомлено про дату та час розгляду адміністративної справи 16 липня 2024 року о 10:30 год.

Отже, на думку відповідача, ОСОБА_1 знав про наявність адміністративної справи щодо порушення ним правил військового обліку та, відповідно, і про прийняття відповідної постанови, а тому повинен був звернутися до суду у десятиденний строк з дня її прийняття, повідомивши суд про відсутність її копії, яка, в подальшому могла бути витребувана у відповідача.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, погодився з доводами відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду.

При цьому, суд виходив із того, що діючим законодавством (КУпАП або КАС України) не визначено початок перебігу строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, з фактом отримання її копії.

Себто, на думку суду, сам факт відсутності копії постанови в особи, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, не впливає автоматично на перебіг строку оскарження.

Суд першої інстанції виходив із факту обізнаності позивача про прийняття спірної постанови та вважав, що ОСОБА_1 знав про її існування, у зв`язку з тим, що був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо отримання позивачем копії оскаржуваної постанови лише 28.11.2024, суд першої інстанції зауважив, що тривале незвернення до відповідача за отриманням копії постанови не може бути визнано поважним.

З урахуванням викладеного та встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що про порушення своїх прав про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП ОСОБА_1 було достеменно відомо ще у період десяти днів після винесення постанови, а відтак були наявні підстави та можливість для звернення до суду з повідомленням про відсутність копії постанови, яка могла б бути витребувана у відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, адвокат Чумаченко С. О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У доводах апеляційної скарги адвокат указує такі підстави.

По-перше, адвокат указує, що суд першої інстанції порушив вимоги статті 123 КАС України, яка передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, адвокат зазначає, що правила цієї статті надають можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку.

При цьому, такі процесуальні можливості застосовуються як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини 3, 4 статті 123 КАС України).

Отже, положення КАС України однозначно закріплюють, що у випадку встановлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, такій особі гарантується надання часу для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом із наданням доказів поважності причин його пропуску.

При цьому, забезпечення реалізації такого права не залежить від інстанції суду, який виявив факт пропуску строку, оскільки такий факт може бути виявлений не лише до відкриття провадження у справі, але й на більш пізніх стадіях судового процесу.

Водночас, як заявляє представник позивача, суд першої інстанції не надав можливості скористатися відповідним правом і надати відповідну заяву про поновлення пропущеного строку та вказати інші причини поважності пропущеного строку.

Крім того, на його думку, суд першої інстанції навіть не пересвідчився чи отримав позивач та його представник, заяву відповідача про залишення позову без розгляду, чи достатньо часу було у сторони позивача на подання відповідних заперечень на вказану заяву.

Натомість, як стверджує представник, суд першої інстанції отримавши, 23.12.2024, заяву відповідача про залишення позову без розгляду, а вже 25.12.2024 прийняв спірну ухвалу, якою залишив позов без розгляду.

Адвокат указує, що 27.12.2024 ним були подані заперечення на заяву відповідача, але суд вже прийняв оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду.

По-друге, адвокат продовжує наполягати на тому, що про наявність спірної постанови позивач дізнався 28.11.2024, після отримання ним її копії. До цього позивач був впевнений, що до адміністративної відповідальності його не притягували.

На думку адвоката, не направлення відповідачем копії спірної постанови позивачу позбавило останнього можливості дізнатись про наявність, підстави, порядок, можливість та строки оскарження постанови.

Також указує, що у заяві про залишення позову без розгляду відповідач зазначив, що докази направлення постанови будуть надані додатково, однак такі докази не надав.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

15 липня 2024 року о 15:48 год., посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_3 склала стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №42 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: за порушення норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в частині невиконання конституційного обов`язку громадянина щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, невиконання військового обов`язку, згідно із законодавством, відмова від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до змісту вказаного протоколу, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16 липня 2024 року о 10:30 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет №48.

З даним протоколом позивач ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на ньому (а.с.48).

Також, до вказаного протоколу позивач надав заяву від 15.07.2024, зміст якої свідчить про те, що правопорушення він не визнає, від проходження медичного огляду під примусом відмовляється (а.с.48 зворотній бік).

Далі, 16 липня 2024 року керівник ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв постанову №42 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, наклавши на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 25 500 грн. Дана постанова прийнята за відсутності ОСОБА_1 , що не заперечується відповідачем.

Згідно копії цієї постанови, що міститься в матеріалах справи, в неї міститься напис про направлення її поштою 17.07.2024, а також і міститься підпис особи ОСОБА_2 (а.с.47).

25.11.2024, намагаючись здійснити безготівкову оплату своєю банківською карткою, ОСОБА_1 виявив, що проведення оплати є неможливим, у зв`язку з накладенням арешту на його рахунки.

У той же день, адвокатом Чумаченко С. О. направлено адвокатський запит за вих. №1-1/25.11/24 до державної виконавчої служби з проханням надати:

- копії документів, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження №76292861 та №76209420;

- копії постанов про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень.

28.11.2024 копія оскаржуваної постанови №42 від 16.07.2024 була отримана адвокатом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Проаналізувавши доводи апеляції, в розрізі встановлених судом першої інстанції обставин та викладених аргументів, колегія суддів установила таке.

Частина 1 статті 210-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частина 3 цієї статті передбачає, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами статті 285 КУпАП, яка регулює оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення її копії передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Пункт 1 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 (далі Інструкція №3), визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до пункту 14 Інструкції №3, постанова відповідно до статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, аналіз викладених норм дає підстави дійти висновку, у разі, якщо постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у разі її невручення правопорушнику під розписку, така постанова має бути направлена особі поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Тобто, у разі неотримання правопорушником постанови у день її прийняття, строк на її оскарження почне обчислюватися тільки після відмови від отримання постанови, яка була надіслана поштою або з дати безпосереднього отримання відповідної постанови поштою.

Наведений висновок суду спирається на правову позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 12 червня 2020 року (справа №686/28291/19).

Дослідивши копію спірної постанови №42, колегією суддів встановлено, що на ній міститься напис про направлення постанови поштою 17.07.2024.

Разом з цим, ані номера рекомендованого повідомлення про вручення, ані самого рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення матеріали справи не містять.

Слід указати, що в заяві відповідача про залишення позову без розгляду, яка адресована суду першої інстанції, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначав, що відповідні докази направлення спірної постанови поштою будуть надані додатково. Однак, таких доказів не надав.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та оцінку не надав.

Водночас, на переконання суду апеляційної інстанції, вирішуючи питання наявності або відсутності у позивача поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції повинен був врахувати, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення на наступний день був призначений його розгляд.

Поряд з цим, за приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Статтею 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Отже, законодавець, встановивши обов`язок органу, який складає протокол про адміністративне правопорушення, повідомляти правопорушника про його розгляд не пізніше як за три доби, мав на меті забезпечення його права, які встановлені статтею 268 КУпАП.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Враховуючи, що в межах даної справи оскаржується рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності слід звернутися до вимог статті 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відбувається в десятиденний термін з дня її ухвалення.

Водночас, частина 1 статті 121 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На переконання суду апеляційної інстанції порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, ненаправлення її на адресу позивача, є поважною причиною пропуску, останнім, строку звернення до суду.

Тому, враховуючи, що адвокат Качура В. Я. отримав спірну постанову 28 листопада 2024 року та звернувся до суду 06 грудня 2024 року, десятиденний строк на її оскарження, передбачений частиною 2 статті 286 КАС України, не пропущений.

За таких умов, колегія суддів вважає необґрунтованою позицію суду першої інстанції, що з 16 липня 2024 року (день прийняття спірної постанови) у позивача почався відлік строку звернення до суду.

Також є слушними доводи апеляції про те, що суд першої інстанції порушив вимоги статті 123 КАС України, яка передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, у статті 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина 1).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2).

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина 3).

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина 4).

Системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави погодитись з доводами скаржника про те, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому дати змогу подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

На неможливість залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку Верховний Суд указував у постановах від 11.02.2021 у справі № 140/2046/19, від 10.06.2020 у справі № 620/1715/19, від 23.09.2020 у справі № 640/5645/19, від 03.12.2020 у справі № 817/660/18, від 17.03.2021 у справі № 160/3092/20, від 18.03.2021 у справі № 640/23204/19, від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19, від 14.07.2022 у справі № 380/10649/21, від 09.06.2022 у справі № 160/15960/20, від 05.05.2022 у справі № 420/6134/21, від 31.10.2023 у справі № 140/2568/22.

Водночас, суд першої інстанції, 23.12.2024, отримавши заяву представника відповідача про залишення позову без розгляду, 25.12.2024 розглянув її та залишив позов ОСОБА_1 без розгляду, не надавши можливість позивачу та його представнику заявити клопотання про поновлення строку звернення до суду в якому викласти додаткові мотиви, підстави для поновлення відповідного строку.

Понад те, суд першої інстанції не надав позивачу строк для надання заперечень на заяву представника відповідача про залишення позову без розгляду.

За таких умов, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції, залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду, порушив норми процесуального права, які регулюють строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 320, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Чумаченка Святослава Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2024 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення направити до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя О. А. Шевчук

суддя Ю. М. Градовський