Справа № 340/3729/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2025 року м. Дніпросправа № 340/3729/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року в адміністративній справі №340/3729/24 (головуючий суддя першої інстанції Пасічник Ю.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, (треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

Позивач 05.06.2024 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Черкаській області, (третя особа ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо нездійснення перерахунку та виплати йому пенсії за віком в розмірі, передбаченому статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», за його заявою від 12.03.2024 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до його страхового стажу для пенсії періоди роботи з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року, з 01.01.1995 року по 14.10.1997 року, з 15.10.1997 року по 30.06.2003 року, з 01.07.2003 року по 07.06.2004 року, з 08.06.2004 року по 31.10.2010 року, а також з 01.11.2010 року по 30.06.2013 року, згідно довідок №17-48/2027 від 15.05.2020 року та №420 від 12.08.2013 року як стаж шахтаря в розумінні статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок його пенсії в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно статі 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.03.2024 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року здійснено заміну первісного відповідача - Головне управління ПФУ в Черкаській області на Головне управління ПФУ в Полтавській області. Головне управління ПФУ в Черкаській області залучено до участі у справі в якості третьої особи (а.с.96-97).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», за його заявою від 12.03.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу для пенсії ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року, з 01.01.1995 року по 14.10.1997 року, з 15.10.1997 року по 30.06.2003 року, з 01.07.2003 року по 07.06.2004 року, з 08.06.2004 року по 31.10.2010 року, а також з 01.11.2010 року по 30.06.2013 року, згідно даних довідок №17-48/2027 від 15.05.2020 року та №420 від 12.08.2013 року як стаж шахтаря в розумінні статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.03.2024 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки судом не враховано, що після проведення перевірки довідок, у позивача відсутній достатній пільговий стаж, а отже, позивач не має право на обчислення пенсії в мінімальному розмірі, визначеному приписами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФУ в Кіровоградській області та з 31.08.2020 року отримає пенсію за віком на пільгових умовах.

При призначенні пенсії здійснено обрахунок страхового стажу для призначення пенсії, але періоди роботи з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року, з 1.01.1995 року по 14.10.1997 року, з 15.10.1997 року по 30.06.2003 року, з 01.07.2003 року по 07.06.2004 року, з 08.06.2004 року по 31.10.2010 року, а також з 01.11.2010 року по 30.06.2013 року зараховано до страхового стажу за Списком №1 без врахування роботи шахтаря в розумінні ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.33, 34).

Позивач 12.03.2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою по формі згідно з додатком 1 Порядку № 22-1, додав довідки про пільговий стаж з підземними умовами праці, а також документи про пільговий стаж після призначення пенсії, та просив «зарахувати до пільгового стажу періоди після призначення пенсії та здійснити перерахунок пенсії в розмірі 80% заробітної плати згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.30).

ГУ ПФУ в Кіровоградській області листом від 16.04.2024 року повідомило позивача про відсутність 15 років підземного стажу роботи по Списку №1 і як наслідок, відсутність права на обчислення пенсії в мінімальному розмірі, визначеному статтю 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.31, 32).

Не погодившись з відмовою у перерахунку пенсії, позивач оскаржив таку відмову до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 05.11.1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту - Закон №1788), Законом України від 02.09.2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі по тексту - Закон №345), Постановою КМУ від 11.03.1994 року №162, Постановою КМУ від 16.01.2003 року №36, Постановою КМУ від 24.06.2016 року №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту Закон №1058).

Згідно із довідкою №17-48/2027 від 15.05.2020 року позивач у період роботи в ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Смолінська шахта у період з 01.02.1994 року по 31.10.2010 року виконував роботи за професією/посадою: респіраторник воєнізованого гірничо-рятувального взводу роботи з обслуговування підземних гірничих робіт, і при цьому роботи виконувались повний робочий день (а.с.25).

Відповідно до підрозділу 5 розділу І «ГІРНИЧІ РОБОТИ Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого ПКМУ від 11.03.1994 року №162, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці», належать працівники державних воєнізованих гірничорятувальних служб особовий склад, яких безпосередньо забезпечує здійснення екстрених і невідкладних заходів щодо запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, проведення пошукових і аварійно-рятувальних робіт.

Згідно довідки №420 від 12.08.2013 року позивач протягом періоду роботи в Олександрійському воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувального) загоні з 01.11.2010 року по 30.06.2013 року виконував роботи за професією, посадою: помічник командира загону (а.с.24).

Відповідно до підрозділу 5 (позиція 1.5б) розділу І «ГІРНИЧІ РОБОТИ» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 року №36 до кола працівників, на яких поширюється дія Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці», належать працівники аварійно-рятувальних частин.

Вищевказані періоди роботи також підтверджуються записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 (а.с.15-21).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Таким чином, враховуючи виконання позивачем, протягом повного робочого дня, робіт за професією: респіраторник воєнізованого гірничо-рятувального взводу роботи з обслуговування підземних гірничих робіт; помічник командира загону, які віднесені до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, на нього поширюються норми ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.

Статтею 10 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія статті 8 Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №17-48/2027 від 15.05.2020 та №420 від 12.08.2013, стаж роботи позивача за професією, яка віднесена до Списку №1 становить 17 років 8 місяців 28 днів, тобто вказаний стаж роботи дає право для застосування положень статті 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» в частині визначення мінімального розміру пенсії (а.с.24, 25).

Як встановив суд першої інстанції згідно матеріалів пенсійної справи позивача, під час призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснювався розрахунок загального страхового стажу, який склав 36 років 0 місяців 25 днів (а.с.34).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно нездійсненно перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу в розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», за його заявою від 12.03.2024 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року в адміністративній справі №340/3729/24 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року в адміністративній справі №340/3729/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко