Справа № 260/7088/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2025 рокум. Ужгород№ 260/7088/24
14:19 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Колушкіна Ю.В.,

за участю:

позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник адвокат Михалків Богдан Степанович,

відповідач: Закарпатська митниця Державної митної служби України - представник Сочка Оксана Ярославівна, Шитєв Вікторія Михайлівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської митниці Державної митної служби України (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ) про визнання протиправними рішень про коригування митної вартості та карток відмови, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 20 березня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 31 березня 2025 року.

13 листопада 2024 року Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Закарпатської митниці Державної митної служби України, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000081/1 від 17.10.2024 року; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000082/1 від 17.10.2024 року; 3) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Закарпатської митниці №UA305160/2024/000361; 4) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Закарпатської митниці №UA305160/2024/000362.

18 листопада 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду:

- позовну заяву у новій редакції із зазначенням належних відповідачів по справі та обґрунтувати до них позовні вимоги;

- належним чином засвідчені копії рішень, які є предметом оскарження.

26 листопада 2024 року позивачем подано заяву про усунення недоліків та позовну заяву у новій редакції, відповідно до якої просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000081/1 від 17.10.2024 року; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000082/1 від 17.10.2024 року; 3) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Закарпатської митниці №UA305160/2024/000361; 4) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Закарпатської митниці №UA305160/2024/000362.

02 грудня 2024 року ухвалою суду процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року в адміністративній справі - продовжено на 5 днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

13 грудня 2024 року недоліки позовної заяви усунуто.

16 грудня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

13 лютого 2025 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Позовні вимоги аргументувало тим, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. Сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДМСУ про митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. В спірному рішенні про коригування митної вартості відповідачем не зазначено, які саме документи, передбачені ст. 53 МК України, не подані декларантом; які відомості відсутні у поданих документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також не обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі додатково поданих декларантом документів. В даному випадку митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією визначено за першим методом - за ціною договору. Надані до митного оформлення рахунок №2024-17 від 03.10.2024 року, рахунок №2024-16 від 03.10.2024 року, контракт № 09BV/2024 та платіжна інструкція М 122JBKLOA від 03.10.2024р. у розумінні ст. 52 МК України містять відомості про вартість товарів, які являються основними первинними документами, на основі яких визначено митну вартість товару. Таким чином, для здійснення митного оформлення були надані всі документи, передбачені Митним кодексом України, а твердження відповідача щодо наявність обставин, які б могли бути підставою для коригування митної вартості, зокрема, про те, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів, с надуманими та безпідставними.

25 грудня 2024 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що з метою ідентифікації товарів було проведено митний огляд товарів, за результатами якого встановлено відсутність суттєвих пошкоджень чи слідів зносу, а також зафіксовано показники одометрів обидвох товарів. Зокрема, зафіксований пробіг склав: по Товару № 1 622646 км, по Товару № 2 628228 км. Водночас, за результатами аналізу наявної в митного органу цінової інформації щодо аналогічних товарів, митне оформлення яких вже завершено, встановлено, що рівень заявленої митної вартості товарів за відсутності суттєвих пошкоджень та з вказаним пробігом є значно нижчим за ціну аналогічних товарів, що викликало сумнів у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості. Високий рівень ризиковості зовнішньоекономічної операції в частині достовірності заявленої митної вартості був відображений також шляхом генерування автоматизованою системою управління ризиками (АСУР) численних відповідних митних формальностей (роздруківки переліків митних формальностей додаються). Вказане, призвело до необхідності більш поглибленої перевірки із застосуванням додаткових джерел інформації. Зокрема, шляхом аналізу цінової інформації з мережі інтернет (mobile.de) щодо пропозицій для продажу аналогічних транспортних засобів (марки VOLVO моделі FH, об`єм двигуна 12777 см.куб, 2020 року випуску, без суттєвих пошкоджень, з аналогічним пробігом), найбільш наближених до оцінюваного товару (за ціною нетто - без урахування внутрішнього податку країни продажу), встановлено що такі товари пропонуються за ціною майже вдвічі вищою. У зв`язку з викладеним вище, низький рівень ціни товарів є необґрунтованим та суперечить нормам чинного митного законодавства в частині того, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару. Таким чином, надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості, у тому числі ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті. Вказане унеможливлює застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до положень статті 53 Кодексу, митним органом було направлено запит декларанту про необхідність подання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема таких як: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару. Також, відповідно до частини 5 статті 55 Кодексу декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Однак, жодних документів на запит митного органу декларантом надано не було.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представники відповідачів в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 26 вересня 2024 року між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та Ploj Center d.o.o. (Продавець) укладено контракт №09BV/2024, відповідно до якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити 2 транспортні засоби: 1) Volvo, модель FH/42 Т6-38-Н, номер шасі НОМЕР_2 , рік випуску 2020; 2) Volvo, модель FH/42 Т6-38-Н, номер шасі НОМЕР_3 , рік випуску 2020.

Загальна сума цього контракту становить 66 000 євро, за товар, (а.с. 16-17).

17 жовтня 2024 року Закарпатською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000081/1, (а.с. 64-65).

17 жовтня 2024 року Закарпатською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000082/1, (а.с. 66-67).

В рішеннях зазначено, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, встановлено, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин: 1) подані декларантом до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару; 2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Надані декларантом до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Разом з цим, заявлена вартість товару є значно нижчою за вартість аналогічних транспортних засобів ідентичного року виготовлення. При цьому, якісна та вартісна експертиза товару з огляду на його технічний стан до митного оформлення не подавалась, у зв`язку з чим заявлена вартість викликає сумнів у своїй достовірності. У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ необхідно надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної' вартості товару, зокрема:- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;- інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару. При визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості подібних товарів аналогічних торговельної марки, моделі, року виготовлення та подібних технічних характеристик за митними деклараціями: № UA209180/2024/051513 від 19.08.2024 (62300 євро перший метод, країна відправлення Німеччина ), № UA305160/2024/015768 від 13.05.2024 року (57500 євро, шостий метод, країна відправлення - Словенія) та № UA305160/2024/ 015943 від 14.05.2024 року (57500 євро, шостий метод, країна відправлення -Словенія) як найближчі еквіваленти, час імпорту яких наближений до часу імпорту оцінюваного товару. Отже, митна вартість товару, визначена за резервним методом, становить 57500 EUR.

Карткою відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305160/2024/000362, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оскільки митним органом прийняте рішення про коригування заявленої митної вартості товару №UA305000/2024/000082/1 від 17 жовтня 2024 року, (а.с. 70-71).

Карткою відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305160/2024/000361, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оскільки митним органом прийняте рішення про коригування заявленої митної вартості товару №UA305000/2024/000081/1 від 17 жовтня 2024 року, (а.с. 68-69).

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці від 17 жовтня 2024 року №UA305000/2024/000081/1, №UA305000/2024/000082/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305160/2024/000362 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина 1 статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки.

Щодо оскарження рішень про коригування митної вартості Закарпатської митниці № UA305000/2024/000081/1 від 17.10.2024 року та № UA305000/2024/000082/1 від 17.10.2024 року судом встановлено наступне:

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості 2 транспортних засобів: 1) Volvo, модель FH/42 Т6-38-Н, номер шасі НОМЕР_2 , рік випуску 2020; 2) Volvo, модель FH/42 Т6-38-Н, номер шасі НОМЕР_3 , рік випуску 2020.

Як визначено частиною 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Суд наголошує, що підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт, рахунок-фактура (інвойс) та банківський платіжний документ.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що 26 вересня 2024 року між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та Ploj Center d.o.o. (Продавець) укладено контракт №09BV/2024, відповідно до якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити 2 транспортні засоби: 1) Volvo, модель FH/42 Т6-38-Н, номер шасі НОМЕР_2 , рік випуску 2020; 2) Volvo, модель FH/42 Т6-38-Н, номер шасі НОМЕР_3 , рік випуску 2020, (а.с. 16-17).

Відповідно до Розділу 1 контракту №09BV/2024 загальна сума цього контракту становить 66 000 євро, за товар.

Відповідно до Розділу 3 контракту №09BV/2024 Покупець розраховується за транспортний засіб з Продавцем на протязі 7 робочих днів з дня підписання шляхом 100% передоплати банківського переказу за наступними реквізитами: Ploj Center d.o.o.

Zagrebska cesta 024, 2000 Maribor

Identifikacijska stevilka: SІ92245790

Maticna stevilka:

TRR: SI56 31440

SWIFT: KSPKSI22XXX

Однак, позивачем на підтвердження оплати надано платіжну інструкцію від 03 жовтня 2024 року № 122JBKLOA з реквізитами, які не відповідають умовам контракту №09BV/2024 від 26 вересня 2024 року, (а.с. 18).

Разом з тим, предметом вказаного контракту є продаж двох транспортних засобів, загальна сума цього Контракту становить 66 000 Євро, (а.с.16). Водночас, згідно Платіжної інструкції Позивачем сплачено 66 000 EUR. Ідентифікуючі дані товару за який сплачено грошові кошти у платіжному дорученні відсутні, (а.с.18).

Вказане, в свою чергу, не дає можливості митному органу однозначно упевнитись в правильності заявленої митної вартості транспортного засобу та перевірити її числове значення. З урахуванням вищенаведеного, у відповідача наявні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість не підтверджується поданими до митного оформлення документами.

Водночас, жодних додаткових документів на запит митного органу згідно з вимогами статті 53 МК України декларантом надано не було та зазначено, що додаткові документи для підтвердження митної вартості відсутні, (а.с.172-174). Відповідно до частини 5 ст. 55 Кодексу декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом, з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митному органі. Жодних документів на запит митного органу декларантом не було надано.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основної вартості згідно з положеннями статей 59, 60 Митного кодексу України. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, такий правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі 803/2011/17.

Як встановлено судом у даній справі №260/7088/24, у графі 33 оскаржуваних рішень № UA305000/2024/000081/1 від 17.10.2024 року та № UA305000/2024/000082/1 від 17.10.2024 року було зазначено, що в порядку контролю правильності визначення митної вартості товару митним органом за результатами опрацювання документів наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено що заявлена митна вартість не може бути визнана з наступних причин: 1) подані декларантом до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов визначених у частині 2 ст. 53 МК України, не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарі; 2) недоведеність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МК України в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Згідно, цього ж розділу 33 Рішень, митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку із наявністю відповідної інформації. При визначенні числового значення товару за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості подібних товарів аналогічних торгівельної марки, моделі, року виготовлення та подібних технічних характеристик за митними деклараціями: UA209180/2024/051513 від 19.08.2024 (62 300 Євро застосовано перший метод, країна відправлення Німеччина), (а.с.108), № UA305160/2024/015768 від 13.05.2024 року (57500 Євро, шостий метод, країна Словенія), (а.с.109) та №UA305160/2024/15943 від 14.05.2024 року (57500 Євро, шостий метод, країна відправлення Словенія), (а.с.110). Отже митна вартість визначена за резервним методом 57500 EUR.

Декларант використав право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій в розмірі визначеному митним органом відповідно до частини 7 ст. 55 МК. Товари було випущено у вільний обіг за МД від 17.10.2024 року №UA305160/2024/031657 та №UA305160/2024/031658 під гарантійні зобов`язання 217 379,89 грн на кожну МД, всього 434 759,78 грн.

Причини незастосування попередніх методів визначення митної вартості Відповідачем вказано у рішеннях, у розділі 33 (а.с.107,108). Зазначене унеможливлює визначення митної вартості транспортного засобу шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МК України, а тому митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Коригування митної вартості слугувало підставою для видання карток відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305160/2024/000361 від 17.10.2024 року, (а.с.68) (митна декларація за якою відмовлено 24UA01U0 від 17.10.2024) та №UA305160/2024/000362 від 17.10.2024 року (митна декларація за якою відмовлено 24UA47U2 від 17.10.2024), ( а.с.70).

З урахуванням викладеного вище, митним органом у повній мірі дотримано вимоги чинного законодавства під час прийняття рішень про коригування митної вартості.

Такий підхід суду, узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у справі 620/1735/20 від 18.05.2022 року.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів, суд дійшов висновку, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на Позивачеві та перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та у задоволенні яких слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської митниці Державної митної служби України (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ) про визнання протиправними рішень про коригування митної вартості та карток відмови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль