Справа № 331/4829/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2025 року м. Дніпросправа № 331/4829/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комарніцької Лариси Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року в адміністративній справі №331/4829/24 (головуючий суддя першої інстанції - Антоненко М.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06.08.2024 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №243 від 14.06.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП на накладено штраф в розмірі 25000,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова є протиправною, оскільки не відображає суть адміністративного правопорушення, зокрема не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.3 ст.210-1 КУпАП. У спірній постанові відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи (відсутні місце, та час вчинення адміністративного правопорушення), резолютивна частина постанови не містить нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення - є лише зазначення розміру штрафу. У постанові не надано оцінку запереченням позивача, наданим при складанні протоколу. Протокол про адміністративне правопорушення №375 від 10.06.2024 року є незаконним та необґрунтованим, оскільки позивача у супроводі поліцейських доставлено до незрозумілого місця, в якому перебували невідомі йому особи у військовій формі та запропонували пройти ВЛК у 23 годині вечора, без наявності повістки або направлення на проходження ВЛК та за відсутності всіх медичних документів, які підтверджують стан здоров`я позивача. Позивач вважає, що не вчиняв адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконними.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в позові. Апелянт вказує, що як протокол про адміністративне правопорушення, так і оскаржувана постанова складені неуповноваженими особами, з суттєвим порушенням щодо оформлення та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а викладені у цих документах обставини не відповідають дійсності. Зазначає, що склад адміністративного правопорушення в діях позивача відсутній, а суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки доводам позивача.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав,що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно тексту позову 10.06.2024 року у супроводі поліцейських його доставлено до ООМЦ ХАБ, в якому особи у військовій формі перевірили його особисті документи та запропонували пройти ВЛК. Позивач відмовився від проходження ВЛК, посилаючись на пізній час доби (приблизно 23 година вечора) та відсутність медичних документів.

В той же день у зв`язку з відмовою проходження ВЛК відносно оператором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол №375 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. В графі «суть адміністративного правопорушення» зазначено, що 10.06.2024 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, про що складено відповідний акт про відмову, який додано до протоколу (а.с.7,16).

Також позивачу вручили повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 11.06.2024 року о 8 годині.

14.06.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову №243 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З гідно постанови громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, яке є триваючим правопорушенням та виразилося у відмові від проходження 10.06.2024 року військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби без поважних на те причин.

Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25000,00 грн..

Не погодившись із постановою про накладення штрафу, позивач оскаржив таку постанову до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначив, що дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення не суперечать вимогам чинного законодавства, оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, а підстав для її скасування не вбачається, оскільки обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , винесено постанову №243 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.13).

У постанові зазначено, що громадянин ОСОБА_1 в умовах особливового періоду вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, яке є триваючим правопорушенням та виразилося у відмові від проходження 10.06.2024 року військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби без поважних на те причин, про що складено відповідний акт.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові, особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення): місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення: прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Оскаржувана постанова начальником Бердянського районного ТЦКСП прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2024 року, згідно якого 10.06.2024 року громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.13).

Вказаний протокол складений уповноваженою особою у відповідності до ч.6 ст.258 КУпАП в присутності позивача та двох свідків, тобто зі змістом протоколу позивач був ознайомлений 10.06.2024 року та власноруч зробив запис про відмову в проходженні ВЛК, посилаючись на пізній час доби та відсутність при ньому достатньої інформації про його хвороби.

ОСОБА_1 як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено без належних на то підстав, не уповноваженою особою, без врахування пояснень та доводів позивача та без фактичного викладу обставин, що мали місце 10.06.2024 року.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, формальні недоліки щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не впливають на фактичні обставини справи та наявність факту відмови від проходження ВЛК без поважних на те причин.

Зазначені в протоколі та постанові обставини щодо відмови від проходження ВЛК позивачем не спростовуються та не заперечуються.

Позивач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також мав змогу отримати примірник протоколу, ознайомитись з його змістом, подати відповідні заперечення чи пояснення, отримати правову допомогу, мав змогу прийняти участь в розгляді справи.

Щодо доводів позивача про те, що проходження ВЛК без отримання належним чином оформленої повістки та/або направлення на медичний огляд, який видається (виписується) уповноваженою особою територіального центру комплектування, колегія суддів вказані доводи до уваги не приймає з огляду на те, що станом на день звернення до суду з адміністративним позовом, тим більше - станом на день подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, позивач доказів проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби не надав та не зазначив, що завадило йому пройти ВЛК, починаючи з 11.06.2024 до теперішнього часу.

Позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано і доказів щодо наявності в нього хвороб та діагнозів, які потребували б додаткового обстеження, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин відмови в проходженні ВЛК за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегією суддів не встановлено порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розмір штрафу визначений в межах встановленої ч.3 ст.210-1 КУпАП санкції.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийняття постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комарніцької Лариси Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року в адміністративній справі №331/4829/24 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року в адміністративній справі №331/4829/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко