Справа № 160/33332/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
18.12.2024 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради (далі - відповідач), у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення за №273 від 18.06.2024 начальника Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Олени Герасименко про відмову надати статус ОСОБА_1 члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни-інваліда війни ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни-інваліда війни ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.06.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що є членом сім`ї померлого ветерана війни та інваліда Другої світової війни ОСОБА_2 і має право отримувати пільги, які передбачені ст. ст. 12, 13 Закону щодо ветеранів війни та осіб з інвалідністю внаслідок війни. 29.05.2024 позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради з вимогою надати статус члена сім`ї померлого ветерана війни та інваліда війни ОСОБА_2 та визнання позивача членом сім`ї померлого. Проте відповідач отримав відмови у задоволенні наведених вимог через те, що батько позивача помер в мирний час з причин, не пов`язаних з пораненням, контузією чи каліцтвом. Позивач не погоджується з рішенням про відмову надати статус ОСОБА_1 члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни-інваліда війни ОСОБА_2 , вказуючи, що відповідач залишив без уваги посвідчення ветерана війни-інваліда війни ОСОБА_2 , яке не скасоване і не змінене. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2024 відкрито провадження у адміністративній справі; призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
08.01.2025 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що ОСОБА_2 , за життя було надано статус «Ветерана війни - інваліда війни», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 17.04.1994 року, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії і їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон). ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, який виданий Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Листом від 04.06.2024 №253 та 18.06.2024 №273 позивачу було відмовлено у надані статусу «Члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни-інваліда війни» та видачі відповідного посвідчення. Поняття сім`ї визначено ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді коли дружина і чоловік у зв`язку з навчанням, роботою лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах , не заборонених законом і таких , що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже при зверненні до Управління позивач не надав доказів про спільне проживання на момент смерті батька однією сім`єю. Також відповідно до ст. 10 Закону до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать: 1) сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів. Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветерани війни, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.05.1994 №302 (далі - Положення), посвідчення члена сім`ї загиблого видається на підставі одного з таких документів: пенсійне посвідчення (наявності штампа або запису «Україна. Сім`я загиблого» або « Україна. Дружина ( чоловік) померлого інваліда ( учасника ) Вітчизняної війни»); довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв`язку, МНС, СБ, Служба зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці. Тобто позивачем при зверненні до Управління не було надано вказаних документів, які зазначені в даному Положенні. При зверненні до Управління позивачем не надано документу, який би підтверджував, що ОСОБА_2 помер внаслідок захворювання, пов`язаного з перебування на фронті або помер внаслідок поранення, контузії чи каліцтва; або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. Управлінням було правомірно відмовлено у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та рекомендовано звернутись до уповноваженої військово-лікарської комісії для встановлення причинного зв`язку між захворюванням його батька, одержаним в період проходження військової служби та його смертю.
У відзиві відповідачем заявлено клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати з Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районні Дніпропетровської області інформацію з Книг державної реєстрації актів цивільного стану щодо смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №515 від 29.04.1998, а саме яка зазначена причина смерті ОСОБА_2 .
15.01.2025 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач визнає той факт, що ОСОБА_2 за життя мав статус ветерана війни-інваліда війни. Позивач зазначає, що Закон не передбачає обов`язковість проживання спільно ветерана війни разом з дружиною чи дітьми, достатньо мати статус дитини ветерана війни (споріднення) та не мати власної сім`ї.
10.02.2025 до суду надійшли від Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районні Дніпропетровської області витребувані ухвалою суду документи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_1 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Батько позивача ОСОБА_2 був інвалідом 2 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 17.04.1997.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 14.05.2024 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30.05.2024 Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області надано позивачу інформацію про те, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено факт реєстрації шлюбу та народження дітей у громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради зі зверненням щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.
Листом від 04.06.2024 за вих. №253 Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради повідомило, що позивач не відноситься до жодної з категорій членів сім`ї загиблих (померлих) ветеранів війни, визначених ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому правові підстави для встановлення відповідного статусу відсутні.
12.06.2024 позивач повторно звернувся до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради зі зверненням щодо встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.
Листом від 18.06.2024 за вих. №273 Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради повідомило, що батько позивача помер в мирний час, з причин не пов`язаних з пораненням, контузією чи каліцтвом, а тому у відповідача відсутні підстави для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.
Не погоджуючись з відмовою у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ).
Статтею 4 Закону №3551-XІІ встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав (частина перша).
До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни (частина друга).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-XІІ, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302, визначено, що: учасникам бойових дій (стаття 6 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення учасника бойових дій» та нагрудний знак «Ветеран війни - учасник бойових дій»; інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни» та нагрудний знак «Ветеран війни - інвалід»; учасникам війни (стаття 9 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення учасника війни» та нагрудний знак «Ветеран війни - учасник війни».
За вимогами п. 2 ст. 9 Закону №3551-ХІІ учасниками війни вважаються:
1) військовослужбовці, які проходили військову службу у Збройних Силах, військах і органах Міністерства внутрішніх справ, Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР чи в арміях його союзників у період Другої світової війни або навчались у цей період у військових училищах, школах і на курсах;
2) особи, які в період Другої світової війни працювали в тилу на підприємствах, в установах, організаціях, колгоспах, радгоспах, індивідуальних сільських господарствах, на спорудженні оборонних рубежів, заготівлі палива, продуктів, переганяли худобу, навчались у цей період у ремісничих, залізничних училищах, школах і училищах фабрично-заводського навчання та інших закладах професійно-технічної освіти, на курсах професійної підготовки або під час навчання в школах, вищих і середніх спеціальних навчальних закладах працювали в народному господарстві та на відбудові об`єктів господарського і культурного призначення.
До учасників війни належать також особи, які в період Другої світової війни працювали на територіях, що після 1944 року ввійшли до складу колишнього Союзу РСР, а також громадяни, які за направленням державних органів колишнього Союзу РСР працювали в державах - союзницях СРСР.
Особам, які народилися до 31 грудня 1932 року включно і з поважних причин не мають можливості подати документи, що підтверджують факт роботи в період війни, статус учасника війни може бути встановлено за поданням відповідних комісій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Особам, які народилися після 31 грудня 1932 року, статус учасника війни може бути встановлено лише за наявності документів та інших доказів, що незаперечно підтверджують факт роботи в період війни.
Учасниками війни визнаються особи, нагороджені орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Другої світової війни;
3) члени груп самозахисту об`єктових і аварійних команд місцевої протиповітряної оборони, народного ополчення, що діяли в період Другої світової війни;
4) особи, які в період Другої світової війни перебували у складі армії та флоту як сини, вихованці полків та юнги до досягнення ними повноліття;
6) працівники, які на контрактній основі направлялися на роботу в держави, де велися бойові дії (включаючи Республіку Афганістан у період з 1 грудня 1979 року по грудень 1989 року), і не входили до складу обмеженого контингенту радянських військ;
7) дружини (чоловіки) військовослужбовців, які працювали за наймом у державах, зазначених у пункті 6 цієї статті, в період ведення бойових дій у них і не входили до складу обмеженого контингенту радянських військ;
8) особи, які в період Другої світової війни відбували покарання в місцях позбавлення волі або перебували в засланні і реабілітовані відповідно до чинного законодавства України та колишнього СРСР;
10) особи, які в період Другої світової війни добровільно подавали матеріальну, фінансову чи іншу допомогу військовим частинам, госпіталям, партизанським загонам, підпільним групам, іншим формуванням та окремим військовослужбовцям у їх боротьбі проти німецько-фашистських загарбників за умови незаперечного підтвердження цих фактів;
11) особи, які після 9 вересня 1944 року були переселені на територію України з території інших країн;
12) особи, які під час оборони міста Севастополя з 30 жовтня 1941 року по 4 липня 1942 року проживали на його території. Доказами перебування на території обложеного Севастополя можуть визнаватися посвідчення "Мешканець обложеного Севастополя 1941-1942 років" і "Юний захисник Севастополя 1941-1942 років", довідки, показання свідків та інші документи, які подаються до комісій, зазначених у абзаці третьому пункту 2 цієї статті;
13) працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у порядку, встановленому законодавством.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя було надано статус «Ветерана війни - інваліда війни» відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, Указом Президіума Верховної Ради СРСР від 11.03.1985 нагороджений ордером Вітчизняної війни ІІ ступеня, № ордену 5023341.
30.05.2024 Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області надано інформацію про те, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено факт реєстрації шлюбу та народження дітей у громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 10 Закону №3551-XII, в редакції, яка була чинна на момент звернення позивача із заявою про встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать:
1) сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів;
сім`ї військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, які призивалися на збори військовозобов`язаних Міністерства оборони, органів внутрішніх справ і державної безпеки колишнього Союзу РСР і загинули (померли) під час виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, пов`язаних з антигромадськими проявами;
сім`ї загиблих під час Другої світової війни осіб із числа особового складу груп самозахисту об`єктових та аварійних команд місцевої протиповітряної оборони, а також сім`ї загиблих внаслідок бойових дій працівників госпіталів, лікарень та інших медичних закладів;
сім`ї осіб, які загинули або померли внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у Революції Гідності, а також сім`ї осіб, яким посмертно присвоєно звання Герой України за громадянську мужність, патріотизм, героїчне відстоювання конституційних засад демократії, прав і свобод людини, самовіддане служіння Українському народові, виявлені під час Революції Гідності.
Дія абзацу четвертого цього пункту не поширюється на сім`ї працівників міліції, осіб, які проходили службу в правоохоронних органах спеціального призначення, військовослужбовців внутрішніх військ, Збройних Сил України та інших військових формувань, які загинули або померли внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з подіями Революції Гідності.
До членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначених у цій статті, належать:
один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;
діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;
діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;
діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;
утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія;
2) дружина (чоловік) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружина (чоловік) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.
На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю;
3) дружина (чоловік), які не одружилися вдруге, батьки, неповнолітні діти померлих учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни та війни 1938-1939 років з імперіалістичною Японією, нагороджених за бойові дії державними нагородами та орденами і медалями колишнього Союзу РСР (крім ювілейних);
4) діти померлих учасників бойових дій, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, до закінчення цих закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.
З аналізу наведеної норми, судом встановлено, що позивачу для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, необхідно виконання п. 1 ст. 10 Закону №3551-XII.
Судом не встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 загинув або помер внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.
Доказів зворотного суду не надано.
Водночас суд звертає увагу позивача на п. 2 та п. 3 ст. 10 Закону №3551-XII, відповідно до яких членами сім`ї померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни або учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни є дружина або чоловік, діти до вказаної категорії не віднесені.
Оскільки батько позивача ОСОБА_2 помер у мирний час, доказів настання смерті внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби, суду не надано, на спірні правовідносини не поширюється пункт 1 ст. 10 Закону №3551-XII.
Водночас відповідно до п. 2 та п. 3 ст. 10 Закону №3551-XII членами сім`ї померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни або учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни є дружина або чоловік.
Отже, судом не встановлено законодавчо визначеної підстави для встановлення позивачу статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни у відповідності до ст. 10 Закону №3551-XII.
За наслідками розгляду справи судом не встановлено протиправності рішення №273 від 18.06.2024 Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про відмову надати статус ОСОБА_1 члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни-інваліда війни ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак воно є таким, що не підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак на підставі викладеного, суд робить висновок, що позовна заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Судові витрати на підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський