Справа № 495/2176/25
Суддя: Гелла С. В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2176/25

Номер провадження 2-а/495/44/2025

01 квітня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого судді Гелла С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гасанзаде М.Р.,

представника позивача Бабяк О.Р.,

представника відповідача Смірнова В.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,

В С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Демидова ОСОБА_2 , в якому просить: продовжити строк затримання громадянина Республіки Демидова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, але не більше як на 18 (вісімнадцяти) місяців, а саме до 10.08.2025 року.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 10.08.2024 о 20 год. 10 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону, в контрольованому прикордонному районі, на відстані 9000 (дев`ять тисяч) метрів до лінії державного кордону на напрямку н.п. Яськи (Україна) - н.п. Тудора (Республіка Молдова) в районі прикордонного знаку № 0597, перебував без документів, що посвідчують особу та документів на право проживання (перебування) в Україні, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

Відповідно до ст. 263 КУпАП, 10.08.2024 року о 20 год. 20 хв. його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб із метою встановлення особи.

12.08.2024 року відносно відповідача, громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 прикордонним загоном було прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.

13.08.2024 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до 6 (шести) місяців, а саме в термін до 10.02.2025 (справа № 495/7755/24), із поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

21.08.2024 року відповідач був поміщений до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, із місцем розташування село Мартинівське, Вознесенського району, Миколаївської області.

10.02.2025 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення про продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до 2 (двох) місяців, а саме в термін до 10.04.2025 (справа № 495/816/25).

Враховуючи вище викладене, зокрема: те, що термін утримання відповідача в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України, передбачений частиною 11 статті 289 КАС України, закінчується 10.04.2025 року; наявність умов, за яких неможливо забезпечити виконання рішення НОМЕР_2 прикордонного загону про примусове видворення особи, в зв`язку з неодержанням інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

1.2. Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Смірнов В.С. надав відзив, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на те, що за шестимісячний строк перебування відповідача ОСОБА_1 в умовах фактичного обмеження волі, позивачем з метою реалізації примусового видворення вчинено лише одну дію, а саме звернення з запитом до консульства Республіки Молдова в м.Одеса., від якого тривалий час не надходить відповіді на такий запит, а позивачем в свою чергу не здійснювались заходи, щодо з`ясування обставини (причин) такої тривалої затримки з боку консульства, що в свою чергу свідчить про його формальний підхід до процедури ідентифікації відповідача. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, щодо вчинення позивачем інших дій направлених на виконання рішення про примусове видворення відповідача, звернень до державних органів, міжнародних організацій з метою сприяння та наданні допомоги у видворенні.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2025 року клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

У судовому засіданні представник позивача Бабяк О.Р. позов підтримала та просила задовольнити з викладених в ньому підстав, посилаючись на те, що весь цей час утримання відповідача ОСОБА_1 , вчинялися активні дії щодо забезпечення примусового його видворення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Смірнов В.С. просив відмовити у задоволені позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи свого представника і просив відмовити у задоволені позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

3. Встановлені судом обставини справи, норми права, які застосував суд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.08.2024 о 20 год. 10 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону, в контрольованому прикордонному районі, на відстані 9000 (дев`ять тисяч) метрів до лінії державного кордону на напрямку н.п. Яськи (Україна) - н.п. Тудора (Республіка Молдова) в районі прикордонного знаку № 0597, перебував без документів, що посвідчують особу та документів на право проживання (перебування) в Україні, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

Відповідно до ст. 263 КУпАП, 10.08.2024 року о 20 год. 20 хв. його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб із метою встановлення особи.

12.08.2024 року відносно відповідача, громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 прикордонним загоном було прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.

13.08.2024 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до 6 (шести) місяців, а саме в термін до 10.02.2025 (справа № 495/7755/24), із поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

21.08.2024 року відповідач був поміщений до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, із місцем розташування село Мартинівське, Вознесенського району, Миколаївської області.

10.02.2025 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення про продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до 2 (двох) місяців, а саме в термін до 10.04.2025 (справа № 495/816/25).

Як встановлено судом, з метою ідентифікації відповідача, позивачем направлялися запити до Консульства Республіки Молдова в місті Одеса (від 12.08.2024 № 02.1/15737-24-Вих), проте на час розгляду даного позову зворотної інформації позивач не отримав.

Крім цього, з метою надання допомоги в ідентифікації відповідача та забезпечення примусового видворення за межі території України НОМЕР_2 прикордонний загін повторно звернувся до Консульства Республіки Молдова в м. Одеса із клопотанням про ідентифікацію відповідача з метою оформлення свідоцтва на повернення в Республіку Молдова (від 05.11.2024 №02.1/22741-24-Вих, від 13.03.2025 №02.1/6161-25-Вих), проте на час розгляду даного позову зворотної інформації позивач також не отримав.

Також судом встановлено, що відповідач не належить до осіб, яким надано статус біженця, і не є особою, яка потребує додаткового захисту, та з відповідними заявами до органів Державної міграційної служби України не звертався.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI).

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант це, зокрема, іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Спір у цій справі стосується продовження терміну затримання відповідача з метою його ідентифікації для забезпечення примусового видворення за межі території України на виконання рішення від 12.08.2024 року, прийнятого НОМЕР_2 прикордонним загоном про примусове видворення за межі території України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане рішення про примусове видворення за межі території України на час розгляду справи є чинним та підлягає до виконання.

Частиною четвертою статті 30 Закону №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У частині одинадцятій статті 289 КАС України встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (частина дванадцята статті 289 КАС України).

Відповідно до частини 13 статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Верховним Судом в постанові від 17.01.2019 року у справі № 743/1240/17 висловлено наступну позицію: чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Така практика покликана стимулювати позивачів до активних дій щодо видворення відповідача у встановлений законом 6-місячний строку за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням іноземців за рахунок державного бюджету.

Документ, що посвідчує особу для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особи без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що серед документів, які посвідчують особу іноземця є паспорт громадянина іноземної держави, сертифікат на повернення, дипломатичний паспорт.

При цьому, вищезазначені документи можуть бути оформлені та видані виключно країною попереднього постійного проживання або її офіційними представництвами в інших країнах.

Верховний Суд в постанові від 01.04.2020 року по справі № 743/277/18 зазначив, що «Продовження утримання осіб в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні іноземців або осіб без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України на час апеляційного оскарження судових рішень у справах за адміністративними позовами з приводу затримання або продовження затримання іноземців або осіб без громадянства, для чого не потрібне судове рішення і таке утримання таких осіб є законним в розумінні статті 29 Конституції України та пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Також, Верховний Суд в постанові від 27.02.2020 року по справі № 585/2811/19 зазначив, що «Затримання особи-відповідача не зважаючи на серйозність заходу, з огляду на встановлені судами фактичні обставини, є цілком виправданими та належними, тому як в даному випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатніми для гарантування виконання такою особою певних обов`язків пов`язаних із залишенням території України. Затримання до закінчення проведення процедури видворення, в тому числі для належної ідентифікації особи, відповідає національному законодавству, воно є також необхідним за конкретних обставин».

Судом встановлено, що на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу відсутні документи, що дозволяють завершити процедуру ідентифікації та перетнути державний кордон України, та тим, що відповідач досі не може бути документований сертифікатом на повернення в країні попереднього проживання, що в свою чергу не дає можливості виконати рішення про його примусове видворення за межі України.

З доданих позивачем до позову документів вбачається, що позивач з моменту ухвалення рішення про продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, тобто з 10.02.2025 року та на момент розгляду даного позову, лише один раз зробив запит спрямований на його ідентифікацію, а саме до Консульства Республіки Молдова в місті Одеса (від 13.03.2025 № 02.1/6161-25-Вих), що свідчить про неналежне та несвоєчасне виконання з боку позивача заходів спрямованих на ідентифікацію особи відповідача.

Однак, враховуючи, що позивач на момент розгляду справи, відповідей на своє звернення не отримав, а термін затримати відповідача з метою ідентифікації спливає 10.04.2025 року, суд приходить до висновку, що є підстави для прийняття судом рішення про продовження строку затримання відповідача громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , поряд з цим, суд звертає увагу на те, що представником позивача не доведено суду наявність обставин, які є досить значними для продовження строку затримання відповідача строком на 6 місяців.

4. Висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, з метою завершення процедури примусового видворення відповідача до країни громадянської приналежності та з метою стимулювання позивача до активних дій щодо видворення відповідача у найкоротший термін за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням його за рахунок державного бюджету, суд вважає за доцільне продовжити строк затримання відповідача з метою забезпечення його подальшого примусового видворення строком на 2 (два) місяці.

Встановлення такого строку унеможливить допущення позивачем необґрунтованого зволікання щодо належного вжиття відповідних заходів у визначений чинним законодавством спосіб та порядку щодо примусового видворення відповідача, що, в свою чергу, дозволить уникнути порушення прав відповідача, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у вигляді безпідставного тривалого утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 2 (два) місяці.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач - громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місця перебування: Державна установа "Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні ДМС України", адреса: Миколаївська область, Вознесенський район, село Мартинівське, вулиця Європейська, 1.

Повний текст судового рішення складено 01.04.2025 року о 16:00 годині.

Суддя С.В. Гелла