Справа № 360/522/25
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/522/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув адміністративну справу за позовом адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2025 року Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , на коефіцієнти у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 для забезпечення індексації пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 , в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.

Ухвалою суду від 18 березня 2025 року позовну заяву адвоката адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Запропоновано позивачеві протягом 10 (десяти) календарних днів, з дня отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду з дотриманням вимог ст.ст. 18, 44 КАС України:

- позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог ст. 160 КАС України;

- клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з одночасним надання доказів поважності таких причин.

28 березня 2025 року від представника позивача на виконання ухвали суду надійшла уточнена позовна заява, в якій серед іншого зазначив щодо строків звернення до суду.

Вирішуючи питання про усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі та наявності підстав для прийняття до розгляду позовної заяви суд враховує наступне.

В обгрунтування строку звернення до суду представник позивача зазначив, що позивач звертається до суду з позовом до Відповідача про визнання бездіяльностісуб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, коли дізнався про порушення своїх прав, а саме з моменту отримання відповіді Відповідача від 13.02.2025 № 992-498/М-02/8-1200/25 щодо проведення індексації пенсії. І лише з моменту її отриманням разом з розпорядженнями про перерахунок пенсії Позивачу стало відомо про порушення Відповідачем своїх прав, а саме не проведення індексації із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796.

Щодо зазначених доводів суд під час прийняття ухвали від 18.03.2025 зазначав, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Крім того, постанови Кабінету Міністрів України, на підставі яких позивач просить здійснити перерахунок пенсії є загальнодоступними, а тому позивач після прийняття Урядом відповідних нормативно-правових актів, які стосуються пенсійних виплав, мав вчинити активні дії з метою ознайомлення з розміром пенсійних виплат.

Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.07.2023 у справі № 320/2938/21.

Також не заслуговує уваги доводи представника позивача про застосування у даній справі "позиції Конституційного Суду України, що міститься у Рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки України щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» і у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина України щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України а також на підставі аналізу положення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, може бути подано без обмеження будь-яким строком".

Суд зазначає, що зазначена представником позивача судова практика застосовча до інших правових вілносин (постанова Верховного Суду від 19 березня 2019 року справа №806/1952/18), а саме щодо перерахунку пенсії та її індексаціїї на підставі статті 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01 серпня 2009 року по 28 лютого 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, відповідно до висновків Великої Палати Верхоного Суду, викладених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/1097/17, незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якох відступив Верхоний Суд, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Саме з урахуванням зазначеного, суд застосовує правова позицію щодо застосування строків звернення до суду, викладену Верховним Судом у постанові від 04.07.2023 по справі № 320/2938/21.

Також не заслуговує уваги посилання представника позивача на застосування до спірних правовідносин частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будьяким строком.

Суд зазначає, що вказана норма є застосовчою за наступними умовами застосування:

1) факт нарахування сум пенсій за минулий час, що підтверджується відповідними доказами;

2) доведеність вини пенсійного органу наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.

В даній справі предметом спору є розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 через застосування відповідних коефіцієнтів збільшення пенсії за відповідними постановами КМУ, а не протиправність дій відповідача .

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що представник позивача не довів той факт, що до розгляду даної справи не застосовуються строки звернення до суду, встановлені ст. 122 КАС України.

На пропозицію суду представник позивача не надав суду клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску такого строку та не надав відповідних доказів на підтверджененя їх поважності.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що позовна заява після усунення недоліків не відповідає вимогам ст. 161 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ураховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - повернути.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскарження до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

СуддяО.В. Ірметова