Справа № 400/11391/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 р. № 400/11391/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання М`ялик В.С., представників Орел В.Ю., Грищенко В.М., Говорова І.О, представника Говорової А.І., за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,
до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
простягнення податкового боргу у сумі 131 781,84 грн,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі Управління) звернулося до суду з адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 131 781,84 грн.

На обґрунтування позовних вимог Управління вказало, що ОСОБА_1 має податковий борг з плати за землю (сума 30 998,89 грн, 14 податкових повідомлень-рішень) та податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (сума 100 782,95 грн, 10 податкових повідомлень-рішень). Відповідні податкові повідомлення-рішення (всього 24 штуки) були або вручені ОСОБА_1 , або, відповідно до норм Податкового кодексу України, вважаються такими, що вручені. Також платнику було направлено податкову вимогу.

У відзиві (т. 1, арк. 74-80) ОСОБА_1 позов Управління заперечив повністю.

27.12.2024 ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву (т. 1, арк. 105-110).

Ухвалою від 01.01.2025 (т. 1, арк. 134-135) суд залишив зустрічний позов без руху.

У заяві (т. 1, арк. 148-149), що була подана 13.01.2025 (після ухвали суду від 01.01.2025 про залишення зустрічного позову без руху), ОСОБА_1 визнав позов Управління в частині стягнення суми 30 998,89 грн (плата за землю) та в частині стягнення 22 759,75 грн (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік).

Ухвалою від 16.01.2025 (т. 1, арк. 174-176) суд повернув зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправними та скасування прийнятих 04.12.2023 Управлінням податкових повідомлень-рішень № 0-1404-UA0011218, № 0-1404-UA0011218, № 0-1404-UA0011218, № -1404-UA0011218, № 0-1404-UA0011218, (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна сума 22 759,75 грн).

Ухвалою від 16.01.2025 (т. 1, арк. 168-170) суд прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 (т. 1, арк. 105-110) в частині визнання протиправними та скасування прийнятих 24.04.2024 Управлінням податкових повідомлень-рішень № 0-1404-UA0011218, № 0-1404-UA0011218, № 0-1404-UA0011218, № 0-1404-UA0011218, № 0-1404-UA0011218 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, загальна сума 78 023,20 грн).

Управління зустрічний позов заперечило з підстав, що викладені у відзиві (т. 1, арк. 190-192).

03.02.2025 представник ОСОБА_1 подала клопотання (т. 1, арк. 207-208), в якому вказала про невизнання позовних вимог Управління в сумі 13 037,72 грн (з 30 998,89 грн податкового боргу з плати за землю, що були раніше визнані ОСОБА_1 у заяві від 13.01.2025). До заяви додані платіжні інструкції, що підтверджують сплату 13 037,72 грн.

ОСОБА_1 подав відповідь на відзив Управління на зустрічний позов (т. 1, арк. 234-237).

Управління подало додаткові пояснення (т. 1, арк. 240) щодо податкового боргу ОСОБА_1 з плати за землю.

24.02.2025 представник ОСОБА_1 подала пояснення (т. 2, арк. 1-3), в яких зазначила про визнання первісного позову у частинах: 17 961,17 грн (із заявлених Управлінням 30 998,89 грн податкового боргу з плати за землю) та 22 759,75 грн (із заявлених Управлінням 100 782,95 грн податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Управління 28.02.2025 подало заяву, до якої долучило докази на підтвердження того, що належне ОСОБА_1 нерухоме майно з 2020 року передано у позичку (т. 2, арк. 31-47).

Управління 10.03.2025 подало додаткові пояснення щодо податкового боргу з плати за землю в сумі 30 998,89 грн (т. 2, арк. 55-57).

19.03.2025 представник ОСОБА_1 подала пояснення та клопотання про долучення доказів, до яких, зокрема, додала додаткові угоди про розірвання договорів позички нерухомого майна (т. 2, арк. 72-76).

В судовому засіданні представники Управління вимоги первісного позову підтримали, зустрічний позов заперечили.

ОСОБА_1 і його представник вимоги зустрічного позову підтримали, первісний позов в частині стягнення суми 91 060,92 грн (13 037,72 грн податковий борг з плати за землю та 78 023,20 грн податковий борг за спірними податковими повідомленнями-рішеннями з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) заперечили.

Як встановлено судом, податкова вимога від 12.03.2024 № 0-1429 була надіслана ОСОБА_1 14.03.2024, але не вручена з причини «за закінченням терну зберігання» (т. 1, арк. 33-36).

Детальна інформація щодо надіслання Управлінням на податкову адресу ОСОБА_1 усіх 24 податкових повідомлень-рішень, про дати вручення, причини невручення, про дати, коли відповідні суми податкових зобов`язань набули статусу податкового боргу, про докази, якими ці обставини підтверджуються, викладені у позовній заяві. Відповідні докази додані до позову.

У відзиві на позов Управління ОСОБА_1 зауважив, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 6 податкових повідомлень-рішень від 30.12.2022 (т. 1, арк. 45) не містить інформації ані про вручення, ані про невручення; підпис не належить ОСОБА_2 . Тому, на думку ОСОБА_1 , податковий борг в сумі 13 037,72 грн відсутній.

З цього приводу суд зауважив, що особистий підпис одержувача рекомендованого поштового відправлення є обов`язковим тільки у разі вручення поштового відправлення з позначками «вручити особисто» та «судова повістка» та не вимагається при оформленні вручення іншого рекомендованого поштового відправлення, зокрема, податкового повідомлення-рішення (пункт 106 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 «Правил надання послуг поштового зв`язку» у редакції, що була чинною у травні 2023 року). На доданому до позову повідомленні вказана дата вручення і підпис працівника поштового зв`язку. З урахуванням цього, а також за відсутності факту повернення без вручення податкових повідомлень-рішень, на думку суду, у Управління були законні підстави для визначення суми 13 037,72 грн податковим боргом ОСОБА_1 .

До того ж, твердження ОСОБА_1 про те, що він не отримав 6 податкових повідомлень-рішень від 30.12.2022, суперечать його ж доводам (викладені нижче) про відсутність податкового боргу за цими рішеннями у зв`язку з його сплатою (загальна сума 13 037,72 грн, при тому, що суми, зазначені у 6 платіжних інструкціях, збігаються із сумами, зазначеними у 6 податкових повідомленнях-рішеннях).

Заявлений Управлінням податковий борг з плати за землю (30 998,89 грн) виник у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 сум, що були визначені у податкових повідомленнях-рішеннях:

1. Від 15.04.2024:

- № -1423-UA0011218, сума - 125,64 грн;

- № -1423-UA0011218, сума 15 002,55 грн;

- № -1423-UA0011218, сума 141,44 грн;

- № -1423-UA0011218, сума 1 170,50 грн;

- № -1423-UA0011218, сума 502,54 грн;

- № -1423-UA0011218, сума 18,51 грн.

Загальна сума 16 961,18 грн.

ОСОБА_1 наявність податкового боргу в сумі 16 961,18 грн визнав.

2. Від 24.05.2023:

- № 71849-2411-1423, сума 12 412,65 грн, з урахуванням часткового погашення (12 381,10 грн) заявлено суму 31,55 грн;

- № 71850-2411-1423, сума 968,44 грн.

Загальна сума 999,99 грн.

3. Від 30.12.2022:

- № 19868-2411-1423, сума 96,54 грн;

- № 19869-2411-1423, сума 386,17 грн;

- № 19870-2411-1423, сума 11 528,46 грн;

- № 19871-2411-1423, сума 112,87 грн;

- № 19872-2411-1423, сума 14,23 грн;

- № 19873-2411-1423, сума 899,45 грн.

Загальна сума 13 037,72 грн.

Сума податкового боргу за податковими повідомленнями-рішеннями від 24.05.2023 та від 30.12.2022 14 037,71 грн.

Заперечення проти стягнення цієї суми ґрунтуються на факті сплати ОСОБА_1 у вересні 2023 року сум 112,87 грн, 14,23 грн, 11 528,46 грн, 386,17 грн, 96,54 грн, 899,45 грн, всього 13 037,72 грн (т. 1, арк. 210-212). Ці суми відповідають сумам, що вказані у податкових повідомленнях-рішеннях від 30.12.2022.

Докази, що підтверджують сплату інших сум (вказаних у податкових повідомлення-рішеннях від 24.05.2023), відсутні.

Управління зазначило (т. 2, арк. 55-57, 63), що сплачена ОСОБА_1 у вересні 2023 сума 13 037,72 грн, була відображена в ІКП ОСОБА_1 в погашення податкового боргу, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 24.05.2023: № 71851-2411-1423 (сума 415,82 грн, не заявлена у цьому позові), № 71853-2411-1423 (сума 15,32 грн, не заявлена в цьому позові), № 71854-2411-1423 (сума 103,95 грн, не заявлена у цьому позові), № 71852-2411-1423 (сума 121,53 грн, не заявлена у цьому позові). Всього 656,62 грн.

Різниця (13 037,72 656,62 = 12 381,10 грн) була відображена в ІКП як часткове погашення податкового боргу, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 24.05.2023 № 71849-2411-1423 (сума 12 412,65 грн), тому Управління за цим податковим повідомленням-рішенням просило стягнути 31,55 грн (12 412,65 12 381,10).

Ці пояснення узгоджуються з доданою до позову Управління ІКП ОСОБА_1 (т. 1, арк. 12-16, 17-20).

Заперечень щодо цих обставин ОСОБА_1 не висловив.

Суд встановив, що вимоги Управління про стягнення податкового боргу в сумі 30 998,89 грн (плата за землю) підтверджені відповідними доказами, тому мають бути задоволені.

Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виник на підставі:

1. Податкових повідомлень-рішень від 04.12.2023:

- № 0-1404-UA0011218, сума 12 172,88 грн;

- № 0-1404-UA0011218, сума 3 348,31 грн;

- № 0-1404-UA0011218, сума 338,81 грн;

- № 0-1404-UA0011218, сума 2 127,94 грн;

- № 0-1404-UA0011218, сума 4 771,81 грн;

Загальна сума 22 759,75 грн, яку, про що вказано вище, ОСОБА_1 не заперечив.

2. Податкових повідомлень-рішень від 24.04.2024:

- № 0-1404-UA0011218, сума - 12 547,43 грн;

- № 0-1404-UA0011218, сума 29 511,83 грн;

- № 0-1404-UA0011218, сума 20 708,03 грн;

- № 0-1404-UA0011218, сума 2 095,43 грн;

- № 0-1404-UA0011218, сума 13 160,48 грн.

Загальна сума 78 023,20 грн.

Правомірність цих податкових повідомлень-рішень оскаржується ОСОБА_1 у зустрічному позові.

Зустрічний позов не містить заперечень щодо розрахованих Управлінням сум податку (адреси об`єктів, площа, ставки податку тощо).

Єдина підстава, за якою, на думку ОСОБА_1 , податкові повідомлення-рішення від 24.04.2024 мають бути визнані судом протиправними та скасовані, є те, що, за твердженнями ОСОБА_1 , відповідні об`єкти нерухомого майна не є об`єктами оподаткування в силу підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до «Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності» (т. 1, арк. 114), ОСОБА_1 є власником 1/2 нежитлової будівлі загальною площею 41,7 м2, адреса: АДРЕСА_2 (далі Об`єкт 1). У технічному паспорті (т. 1, арк. 113) вказано призначення приміщень «Цех ДКУ». За Об`єкт 1 Управління визначило за 2023 рік суму податкового зобов`язання 2 095,43 грн (податкове повідомлення-рішення № 0-1404-UA0011218, т. 1, арк. 54).

Відповідно до «Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності» (т. 1, арк. 116, зв.), ОСОБА_1 є власником 1/2 нежитлової будівлі (телятник) загальною площею 261,9 м2, адреса: АДРЕСА_2 (далі Об`єкт 2). За Об`єкт 2 Управління визначило за 2023 рік суму податкового зобов`язання 13 160,48 грн (податкове повідомлення-рішення № 0-1404-UA0011218, т. 1, арк. 55).

Відповідно до «Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності» (т. 1, арк. 118, зв.), ОСОБА_1 є власником 1/2 нежитлової будівлі (склад) загальною площею 249,7 м2, адреса АДРЕСА_2 (далі Об`єкт 3).У технічному паспорті вказані 2 склади (т. 1, арк. 117-118). За Об`єкт 3 Управління визначило за 2023 рік суму податкового зобов`язання 12 547,43 грн (податкове повідомлення-рішення № 0-1404-UA0011218, т. 1, арк. 51).

Відповідно до «Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності» (т. 1, арк. 120), ОСОБА_1 є власником 1/2 нежитлової будівлі (свинарник) загальною площею 587,3 м2, адреса: АДРЕСА_2 (далі Об`єкт 4). За Об`єкт 4 Управління визначило за 2023 рік суму податкового зобов`язання 29 511,83 грн (податкове повідомлення-рішення № 0-1404-UA0011218, т. 1, арк. 52).

Відповідно до «Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності» (т. 1, арк. 122, зв.), ОСОБА_1 є власником 1/2 нежитлової будівлі (ангар-майстерня, АЗС, вбиральня, навіс, споруди) загальною площею 412,10 м2, адреса: АДРЕСА_2 (далі Об`єкт 5). У технічному паспорті (т. 1, арк. 121-122) вказані майстерні (5), склади (2), ангар, службове та побутове приміщення. За Об`єкт 5 Управління визначило за 2023 рік суму податкового зобов`язання 20 708,03 грн (податкове повідомлення-рішення № 0-1404-UA0011218, т. 1, арк. 53).

Згідно з чинною у 2023 році редакцією підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних) осіб віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Підпунктом 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, що була чинною у 2023 році) встановлено, що сільськогосподарський товаровиробник юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставка та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Отже, споруда (будівля) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за наявності сукупності таких умов: така нежитлова будівля віднесена до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000; власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник; така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку (постанова Верховного Суді від 05.02.2025 у справі № 600/6132/23).

Наявність двох з перелічених умов не доведена:

1. Склад, відповідно до ДК 018-2000, віднесений як до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), так і до класу «Резервуари, силоси та склади» (код 1252). Ангар, майстерні, цех можуть бути віднесені як до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення» (код 1271), так і до класу «Будівлі промислові» (код 1251). Віднесення до того чи іншого класу визначається використанням будівлі для сільського господарства До позову не додані докази на підтвердження того, що належні ОСОБА_1 . Об`єкт 1, Об`єкт 3, Об`єкт 5 використовуються для сільського господарства.

2. Відсутні й докази того, що у 2023 році ОСОБА_1 був фізичною особою-підприємцем, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставка та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання (підпункт 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Додана до зустрічного позову довідка про те, що ОСОБА_1 є працівником фермерського господарства (т. 1, арк 125), не підтверджує статус ОСОБА_1 як сільськогосподарського товаровиробника.

Доданий до зустрічного позову договір про встановлення порядку користування майном, що є спільною частковою власністю (т. 1, арк. 126) свідчить про те, що об`єктами нерухомого майна користується виключно фермерське господарство «Гладун», а не ОСОБА_1 .

Суд встановив, що ОСОБА_1 не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами того факту, що належні йому об`єкти нерухомого майна не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік.

Суд дійшов висновку про правомірність визначення Управлінням податкового зобов`язання ОСОБА_1 в сумі 78 023,20 грн, і цей висновок є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

На підставі викладеного суд дійшов висновків про задоволення первісного позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Судові витрати за первісним позовом відсутні.

Судові витрати за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чорноморської територіальної громади в рахунок погашення податкового боргу суму 30 998,89 грн (тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім гривень та вісімдесят дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чорноморської територіальної громади в рахунок погашення податкового боргу суму 100 782,95 грн (сто тисяч сімсот вісімдесят дві гривні дев`яносто п`ять копійок).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.04.2024 № 0-1404-UA0011218, від 24.04.2024 № 0-1404-UA0011218, від 24.04.2024 № 0-1404-UA0011218, від 24.04.2024 № 0-1404-UA0011218, від 24.04.2024 № 0-1404-UA0011218 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Дата складання повного тексту рішення - 31.03.2025.

Суддя В.В. Птичкіна