Справа № 280/2054/25
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

31 березня 2025 рокуСправа № 280/2054/25 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Комунального підприємства «Водоканал» про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом - Комунального підприємства «Водоканал» (вул. Святого Миколая, 61 м. Запоріжжя, 69002, )

до - Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (просп. Маяковського, 20-А, м. Запоріжжя, 69036, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Водоканал» (далі по тексту - позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови, в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів.

До відкриття провадження у справі позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі № 280/2054/25 шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом комунального підприємства «Водоканал» до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що у своїй позовній заяві КП «Водоканал» просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів. Позивач звертає увагу, що зазначена постанова є виконавчим документом і відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у випадку невиконання зазначеної постанови у добровільному порядку протягом 15-ти днів від дати їх отримання, вона підлягає виконанню у примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, з КП «Водоканал» можуть бути примусово стягнуті грошові кошти в сумі 23 545 грн 83 коп. та виконавчий збір в розмірі 10 % від суми ще до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили. Крім того, одночасно з відкриттям виконавчого провадження державний виконавець накладає арешт на майно та кошти боржника, а також вчиняє інші заходи примусового виконання постанови, які матимуть вплив на майнові права позивача. В разі накладення арешту на поточні рахунки КП «Водоканал» буде унеможливлено розрахунки за матеріали, товари тощо, необхідні для виробничої діяльності підприємства, що негативно позначиться на виконанні виробних завдань, особливо враховуючи включення підприємства до об`єктів критичної інфраструктури.

Дослідивши доводи вказаної заяви та матеріали адміністративного позову, суд зазначає про таке.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 154 КАС України розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приймаючи рішення з питання вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінює наявність обстави, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доводів та обґрунтувань відповідної ухвали, а також враховуючи зміст позовних вимог.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд зазначає, що особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою Х розділу І КАС України.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 150, частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути забезпечено, зокрема зупиненням дії індивідуального акта. Пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами і підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам,на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, щодо яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, заходи забезпечення мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Отже, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову. Суд також враховує співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, які суд враховує в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

З доданих до заяви документів встановлено, що КП «Водоканал» 07.03.2025 отримано від Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області лист від 07.03.2025 № 5.2-08.1-10/718, додатком до якого є постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів № 3 від 06.03.2025. Постановою Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 на КП «Водоканал» накладено стягнення - штраф у розмірі 23 545 грн 83 коп., передбачений п. 11. ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». У зв`язку з непогодженням з винесеною постановою КП «Водоканал» подало позовну заяву до суду, оскільки позивач вважає постанову № 3 від 06.03.2025 протиправною та такою, що порушує його права та інтереси.

Докази, що досліджувались в рамках вирішення питання щодо заяви про забезпечення позову, були подані заявником разом з заявою про забезпечення позову та є належними, які у своїй сукупності свідчать про підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Так, предметом спору в справі № 280/2054/25 виступає: визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Серед доказів, які досліджувались судом під час вирішення питання щодо задоволення заяви про забезпечення позову виступають:

Постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів;

Акт Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 96/05 від 02.10.2024;

Заперечення до Акту перевірки (вих. 5615-24-9 від 07.10.24);

Припис Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 6 від 03.10.2024;

Лист ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області «Щодо розгляду матеріалів перевірки» № 5.2-08.1-10/4227 від 27.11.2024;

Заперечення КП «Водоканал» проти накладення ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області стягнення на КП «Водоканал» на підставі п.11 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»;

Лист ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області «Щодо розгляду матеріалів перевірки» № 5.2-08.1-10/4002 від 12.12.2024;

Клопотання КП «Водоканал» від 14.01.2025 б/н;

Лист ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області «Щодо відкладення розгляду матеріалів перевірки» № 5.2-08.1-10/171 від 16.01.2025;

Клопотання КП «Водоканал» від 27.01.2025 б/н;

Лист ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області «Щодо відкладення розгляду матеріалів перевірки» № 5.2-08.1-10/324 від 31.01.2025;

Клопотання КП «Водоканал» від 03.03.2025 б/н.

Відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі невиконання в добровільному порядку суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, визначених у статті 26 цього Закону рішень (постанов) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його посадових осіб про накладення стягнення примусове виконання таких рішень (постанов) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень та відкриття провадження у справі не зупиняє його дію, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст. 150 КАС України).

Так, приписи ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не містять таких підстав для зупинення виконавчого провадження, як оскарження позивачем оспорюваної постанови у судовому порядку, а тому зупинення стягнення за оспорюваною постановою (виконавчим докуменом) можливе лише шляхом вжиття заходів забезпечення позову.

Побоювання позивача про можливість завдання шкоди та невідворотних наслідків є об`єктивними, оскільки враховуючи незгоду позивача з вказаною постановою, під час розгляду цієї справи на КП «Водоканал» може бути накладено арешт на грошові кошти боржника, стягнуто виконавчий збір та примусово стягнуто фінансові санкції у вигляді штрафу.

Таким чином, судом встановлено, що у даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся та зазначені обставини є достатніми підставами для забезпечення даного позову згідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України та застосування таких видів забезпечення позову, які передбачені нормами пп. 1, 5 ч. 1 ст. 151 КАС України.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, суд, який постановляє вжити заходи забезпечення позову, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

З системного аналізу викладених обставин, суд дійшов висновку, що на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Частиною 8 ст. 154 КАС України визначено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Водоканал» про забезпечення позову в адміністративній справі № 280/2054/25 за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанови задовольнити.

Зупинити дію постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 280/2054/25 за позовом комунального підприємства «Водоканал» до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області № 3 від 06.03.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набрала законної сили 31 березня 2025 року.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана суддею 31 березня 2025 року.

Суддя Р.В. Сацький