Справа № 240/10821/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10821/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

31 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

З 01.01.2018 Позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103.

Станом на 01.03.2024 року проведено черговий перерахунок (індексацію) пенсії Позивача і перерахований її розмір становив 41041,56 грн., в тому числі 1500,00 грн. індексації, передбаченої постановою КМ України №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2024 році".

Разом з тим, виплата пенсії з 01.03.2024 року позивачу проводиться лише в розмірі 27 720,47 грн.

Відповідач листом від 20.05.2024 року зазначив, що позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання судових рішень у справах №240/26607/23 та №240/16773/23 та її індексацію відповідно до постанов КМ України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2022 році", №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2023 році" та відповідно до постанови КМ України №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2024 році". Загальний розмір пенсії із урахуванням перерахунку та індексації становить 34 869,79 грн., але виплата здійснюється лише в розмірі 27 720,47 грн.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції відповідно до Закону N 3668-VI від 08.07.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, суд погоджується із доводами Позивача, що правові норми (в цілому) ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, які передбачали обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність і що набули чинності відповідно до Закону №3668-VI та Закону №911-VIII, були предметом судового розгляду Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (справа № 1-38/2016).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обидва речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з дня набрання чинності вказаного рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обмеження пенсій, призначених відповідно до положень Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, є неконституційними.

Тобто, обмеження розміру пенсії, призначеної у відповідності до вимог Закону N 2262-XII не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 року у справі №240/26607/23 було зобов`язано Відповідача провести з 01.02.2023 перерахунок пенсії Позивача на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 11.07.2023 №9/3-1459, з урахуванням всіх зазначених у ній основних і додаткових видів грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже здійснених виплат.

Тобто, право позивача на перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 11.07.2023 №9/3-1459 є захищеним судовим рішенням і додаткового судового захисту не потребує.

Суд враховує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 року у справі №240/16773/23 було зобов`язано Відповідача провести перерахунок та виплату пенсії Позивача з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром та із урахуванням індексації пенсії за 2023 рік, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Також, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року у справі №240/7598/24 було зобов`язано Відповідача провести перерахунок та виплату пенсії Позивача з 01.03.2024, з урахуванням індексації пенсії за 2024 рік, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зазначене свідчить, що право Позивача на перерахунок пенсії з 01.02.2023 із урахуванням індексації пенсії за 2023 рік та з 01.03.2024 року із урахуванням індексації пенсії за 2024 рік є захищеним судовими рішеннями і додаткового судового захисту не потребує.

Як вбачається з копії розрахунку пенсії позивача, долученої до позову та дослідженої судом, з 01.03.2024 року перерахунок пенсії позивача проведено виключно із урахуванням індексації відповідно до постанови КМ України №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2024 році".

В ході такого перерахунку не було враховані суми індексації пенсії позивача відповідно до постанови КМ України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2022 році" та постанови КМ України №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2023 році".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо перерахунку пенсії позивачу з 01.03.2024 року без врахування індексації за 2022 та 2023 роки є протиправними.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, що з 01.03.2024року розмір його пенсії повинен становити 41 041,56 грн., який складається із 33 369,79 грн. основного розміру пенсії та її індексації в сумі 4 671,77грн. (2022 рік), 1500,00 грн. (2023 рік) та 1500,00 грн. (2024рік).

Такий сумарний підсумок розміру пенсії позивача зазначено в розрахунку станом на 01.05.2024 року, копія якого долучена до позову та досліджена судом.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, з 01.03.2024 року виплата пенсія позивачу здійснюється лише в розмірі 27 720,47 грн.

Всупереч вимогам ст.77 КАС України апелянтом не наведено жодних обґрунтувань правомірності таких обмежень у виплаті пенсії позивачу.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження Позивачу у виплаті з 01.03.2024 року пенсії в повному обсязі є протиправними.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог ч.2 ст.55 Закону N 2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушене право позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання відповідача виплачувати Позивачу з 01.03.2024 року раніше нараховану пенсію в повному розмірі, в тому числі з урахування індексації пенсії відповідно до постанови КМ України №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2022 році", постанови КМ України №168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2023 році" і відповідно до постанови КМ України №185 від 23.02.2024 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2024 році", без обмеження максимальним розміром та із врахуванням раніше виплачених сум.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.