Справа № 398/6698/24
Суддя: Шинкаренко І. П.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/6698/24
Провадження №: 2-а/398/17/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" березня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3609716 від 05 грудня 2024 року, винесену поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Смоляніновим Дмитром Сергійовичем. В обґрунтування позову зазначає, що 05 грудня 2024 року він був зупинений працівниками поліції. Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 05 грудня 2024 року близько 14 год. 32 хв. в м. Олександрії по вул. Шевченка, 112, керуючи транспортним засобом Нива Шевроле, державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, не пропустивши пішохода, порушивши п. 18.1 ПДР. Вказаною постановою позивача притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Стверджує, що порушень правил дорожнього руху не скоював. В ході притягнення до відповідальності заявляв клопотання про залучення захисника, допиті свідків, перегляді відеозапису адміністративного правопорушення, однак поліцейськими було відмовлено.

Ухвалою судді Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області від 29 січня 2025року після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

06 лютого 2025 року Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області подав до суду відзив на позовну заяву та відеозапис з нагрудної камери патрульного поліції щодо обставин вчинення позивачем правопорушення та складання оскаржуваної постанови про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , щодо задоволення позовних вимог заперечує.

07 лютого 2025 року судом за клопотанням позивача залучено до участі у справі співвідповідача Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

24 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ГУНП в Кіровоградській області подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що оскаржувана постанова винесена згідно чинного законодавства, стягнення застосоване без порушення, в межах санкції частини 1 статті 122 КУпАП, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області просив відмовити.

Учасники справи у судове засідання не з`явились про дату місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача адвокат Мунтян В.І. подав до суду заяву, просив розглянути справу у відсутності позивача та його представника, наполягав на задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»,учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 (далі - ПДР).

Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Частиною 1статті 122КУпАП встановлено відповідальність, зокрема за проїзд пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Судом встановлено, що поліцейським Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Смоляніновим Дмитром Сергійовичем було складено постанову серії ЕНА № 3609716 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до зазначеної постанови 05 грудня 2024 року о 14 год. 33 хв. в м. Олександрії по вул. Шевченка, 112, водій керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, не пропустивши пішохода, чим порушив п. 18.1 ПДР, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

З відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, що є додатком до постанови серії ЕНА № 3609716, вбачається, що 05 грудня 2024 року о 14 год. 32 хв. поліцейським було зупинено позивача, який керував транспортним CHEVROLET NIVA, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки транспортного засобу, поліцейський відразу повідомив позивача, що підставою для зупинки стало порушення ПДР України, а саме наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів. Поліцейський ознайомив останнього з його правами та повідомив, що стосовно нього буде винесена постанова за вказані правопорушення, після чого, на вимогу ОСОБА_1 продемонстрував відеозапис з камери зовнішнього відеонагляду, на якому зафіксовано момент руху транспортного засобу, який, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не здійснив зупинку транспортного засобу та не пропустив пішоходів, які рухалися по пішохідному переходу. ОСОБА_1 підтвердив факт керування авто на відеозаписі камери зовнішнього відео нагляду.

Доводи позивача про те, що він був позбавлений можливості ознайомитися із доказами по справі в ході розгляду поліцейським справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, спростовуються переглянутим відеозаписом.

Свідки у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не заявлені.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що при винесені оскаржуваною постановою діями інспектора, які виразились у ненаданні можливості йому, під час притягнення до адміністративної відповідальності скористатись послугами адвоката, порушено його конституційне право на захист.

Судом критично оцінюються вказані обґрунтування позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів, що діями інспекторів поліції в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення за результатами якої винесено оскаржувану постанову було здійснено перешкоди реалізації права позивача на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Окрім того, як вбачається із досліджених в судовому засіданні відеозаписів, позивач повідомив поліцейського, що спілкується у телефонному режимі з адвокатом.

Суд вказує на те, що під час розгляду даної справи, не було встановлено порушень/обмежень прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалось. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення.

Європейський суд з прав людини в п. 32 справи «Максименко проти України», обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП, не передбачає застосування адміністративного арешту.

Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак, подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. При цьому, законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Твердження позивача, що він не скоював порушень правил дорожнього руху спростовується дослідженими в судовому доками та розцінена судом як позиція спрямована на уникнення адміністративної відповідальності.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 159, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В

У позові ОСОБА_1 до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії ЕНА № 3609716 від 05 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25 березня 2025 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Мунтян Володимир Іванович, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 199/н від 12 грудня 2005 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Олександрійський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, , адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 49;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, , адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, буд. 41.

Суддя І.П. Шинкаренко