Справа № 440/7611/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Т.С. Канигіна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 р. Справа № 440/7611/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024,по справі № 440/7611/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес"

до Державної податкової служби України , Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Пирятинський делікатес" звернулось до суду із позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10798815/36313601 від 28.03.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунок коригувань кількісних і вартісних показників ТОВ "Пирятинський делікатес" № 891/6 від 05.02.2024 датою фактичного подання на реєстрацію.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10798815/36313601 від 28.03.2024.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних поданий на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "ПИРЯТИНСЬКИЙ ДЕЛІКАТЕС" розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 891/6 від 05.02.2024 до податкової накладної № 560/6 від 02.03.2023 у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник звертає увагу на помилковість висновків суду першої інстанції щодо надання платником податків необхідного переліку первинних документів, сформованих у відповідності до вимог чинного законодавства. Також відповідач посилався на встановлені обставини відповідності контрагента позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 18.07.2022 між ТОВ "Пирятинський делікатес" та ТОВ "ХЕЙРІ ДЕЛАЙТ" укладений договір поставки № 94/SI.

На виконання умов договору було складено видаткову накладну № 3395 від 02.03.2023; видаткову накладну (повернення) № ВП-0000009 від 05.02.2024 щодо повернення ТОВ "ПИРЯТИНСЬКИЙ ДЕЛІКАТЕС" частини товару на загальну суму без ПДВ 1016370,36 грн., товарно-транспортну накладну № 0000009 від 05.02.2024 щодо відвантаження частини товару з вул. Віскозна, 17, м. Київ, 02094 до вул. Євгена Харченка, 55 (Борничі), м. Київ згідно видаткової накладної (повернення) № ВП-0000009 від 05.02.2024.

За наслідками вказаної операції складено податкову накладну № 560/6 від 02.03.2023, яку направлено до податкового органу для реєстрації, та яка була зареєстрована.

В подальшому 31.01.2024 ТОВ "ХЕЙРІ ДЕЛАЙТ" звернулось до ТОВ " ПИРЯТИНСЬКИЙ ДЕЛІКАТЕС " із листом щодо повернення частини товару, поставленого згідно накладної № 560/6 від 02.03.2023, у зв`язку із низьким попитом на продукцію.

05.02.2024 за письмовою згодою позивача здійснено повернення товару, про що складено видаткову накладну (повернення) № ВП-0000009 від 05.02.2024 та товарно-транспортну накладну № 0000009 від 05.02.2024.

На підставі зазначеної накладної позивач здійснив коригування в бік зменшення вартісних показників поставленого товару, про що було складено відповідний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 891/6 до податкової накладної № 560/6 від 02.03.2023 та направлений для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до квитанції від 27.02.2024 реєстрація розрахунку коригування від 05.02.2024 № 891/6 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України: розрахунок коригування поданий платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем подано до податкового органу пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрація розрахунку коригування.

28.03.2024 Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 10798815/36313601 про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 891/6 від 05.02.2024 до податкової накладної № 560/6 від 02.03.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання/часткового надання письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отримання повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про відмову у реєстрації розрахунку коригування, прийняте не на підставі та не в спосіб, визначені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на час виникнення спірних правовідносин був визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з п.5 Порядку № 1165 п латник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 7 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7).

Пунктом 11 Порядку № 520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У ході судового розгляду справи встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної зазначена відповідність платника податків, яким подано розрахунок коригування, п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків, у зв`язку із чим платнику податків запропоновано подати пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної в розрахунку коригування.

На виконання зазначеної вимоги позивачем надано повідомлення із поясненнями про здійснену господарську операцію та надані копії підтверджуючих документів про здійснення операції.

Однак, встановлюючи критерії оцінки ступеня ризиків, відповідачем не враховано надані документи на усунення вказаних ризиків. При цьому, відповідачем не зазначено підстави їх не врахування.

Також, слід вказати, що зазначена квитанція про зупинення реєстрації спірних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників не містить жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідачем не надано достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що господарська операція, за результатами якої позивачем складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників носить характер ризикової.

У квитанції про зупинення реєстрації спірних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників відсутня інформація про те, чому позивач визначений ризиковим або які саме його операції стали причиною для визнання його ризиковим.

Отже, нечітке формулювання п. 8 Критеріям ризиковості платника податку унеможливлює встановлення конкретних ознак ризиковості платника.

Крім того, вказана квитанція не містить посилань на відповідне рішення щодо віднесення позивача до ризикових платників.

Разом з тим, у апеляційній скарзі відповідач зазначав, що реєстрацію розрахунку коригувань від 05.02.2024 № 891/6 було зупинено в автоматичному режимі у зв`язку з тим, що отримувач (покупець) товарів ТОВ «ХЕЙРІ ДЕЛАЙТ» відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу на існуючий принцип індивідуальної відповідальності платника податків, згідно з яким платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, у тому числі, у вигляді відмови реєстрації розрахунку коригувань, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи, яка з даним платником має господарські взаємовідносини.

При цьому, нереальність господарських операцій із придбання платником податку товару/робіт, послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами й не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватися лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю в контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Слід враховувати, що обов`язок доведення правомірності прийняття оскаржуваних рішень покладається на суб`єкта владних повноважень, з огляду на що саме податковий орган повинен довести, що платник податків діяв без належної обачності.

Втім, у спірних правовідносинах контролюючим органом не було встановлено та не надано доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допустив його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з ТОВ «ХЕЙРІ-ДЕЛАЙТ» було одержання податкової вигоди.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що можливі порушення контрагентом ТОВ «ХЕЙРІ-ДЕЛАЙТ» вимог податкового законодавства щодо відображення господарських операцій в податковому обліку та сплати податків спричиняє негативні наслідки саме для нього, а не для позивача.

Посилання відповідача на прийняте в автоматичному режимі рішення про відповідність покупця товару ТОВ «ХЕЙРІ- ДЕЛАЙТ», як платника податку, п. 8 Критеріїв ризиковості, не можна вважати достатньою для висновку про нереальність здійснення вказаними контрагентами господарських операцій, оскільки інформація, що міститься в інформаційних базах даних контролюючих органів носить інформативний характер та не доводить наявності порушень податкового законодавства позивачем.

Щодо посилань апелянта стосовно невідповідностей в оформленні наданих позивачем первинних документів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідач зазначає, що у складеній позивачем видатковій накладній № 3395 від 02.03.2023 зазначено адресу доставки: м. Київ, вул. Віскозна, 17, у той час як пункт навантаження у товарно-транспортній накладній на повернення товару містить адресу пункту навантаження: м. Київ, вул. Віскозна, 12.

Крім того, відповідач звертав увагу, що видаткова накладна (повернення) № ВП-0000009 від 05.02.2024 та ТТН № 0000009 від 05.02.2024 не містять суму податку на додану вартість на товар.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що за загальним правилом відсутність або неточності у оформленні певних первинних документів не є безумовною підставою для висновків щодо нереальності господарських операцій.

Дослідивши вказані документи слід дійти висновку, що неточності, на які посилається відповідач, за своєю суттю є технічними помилками, зокрема, в частині зазначення номера будинку пункту навантаження, яка жодним чином не впливає на суть проведених операцій позивачем з його контрагентами.

Слід додати, що податковим правопорушенням є не будь-які арифметичні чи методологічні помилки, а лише ті, які призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, встановлених Податковим кодексом України та іншим законодавством, а саме до невірного формування податкових зобов`язань, податкового кредиту та завищення суми від`ємного значення ПДВ.

Крім того наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Більш того, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Стосовно посилань податкового органу на ненадання позивачем певних первинних документів після зупинення реєстрації розрахунку коригування колегія суддів зазначає, що квитанція від 27.02.2024 про зупинення реєстрації розрахунку коригування № 905/6 не містила конкретного переліку документів, необхідних для реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що унеможливлює визначення позивачем порядку своїх дій, які він має вчинити з метою прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, ненадання позивачем у даному випадку документів щодо розрахунків за реалізований товар по договору № 94/SI від 18.07.2022, ТТН та договорів з перевізниками, сертифікатів якості, актів звірки або регістрів бухгалтерського обліку, документів щодо оренди, додаткових угод, щодо розрахунків за реалізований товар по договору № 94/ SI від 18.07.2022, на які посилається відповідач, та про надання яких не зазначалось на етапі зупинення реєстрації розрахунку коригування, не є підставою для висновків про невиконання платником податків вимог контролюючого органу щодо надання документів на підтвердження господарської операції.

Натомість, в момент подання до контролюючого органу пояснень, позивачем були надані на власний розсуд документи про підтвердження господарської операції, які позивач вважав за доцільне надати до контролюючого органу, з огляду на не виконання контролюючим органом обов`язку конкретизувати чіткий перелік документів, які б йому було б достатньо для прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації розрахунку коригування, чим відповідач вдався до введення інтересів.

Отже, не надання зазначених відповідачем у власному відзиві документів не може свідчити про порушення позивачем податкового законодавства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у контролюючого органу відсутні підстави для відмови позивачу у реєстрації розрахунку коригування, з огляду на наявність підтверджуючих документів, які були надані контролюючому органу.

Судова колегія зазначає, що в даному випадку недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникає можливість прояву нічим необмеженої дискреції.

Таким чином, вказані обставини призводять до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не має змоги належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування.

Колегія суддів зазначає, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Під час вирішення справи суд перевіряє відповідність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, дії на відповідність критеріям, визначеним ст. 2 КАС України.

З огляду на викладене, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення для його прийняття. У разі ж відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що податковий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, а тому оскаржуване рішення відповідача про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є неправомірним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про стягнення на користь ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ ДЕЛІКАТЕС» витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 7ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судовим розглядом встановлено, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції правова допомога позивачу надавалась Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «ВОКС ЛЕГУМ» на підставі договору про надання правової допомоги від 01.10.2021.

У свою чергу, п. 1 Додаткової угоди 3/РК891 до Договору про надання правової допомоги від 01.10.2021 визначено, що сторони погодили наступний розмір гонорару:

- ознайомлення, аналіз, підготовка висновків і рекомендацій щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 у справі № 440/7611/24 - 500,00 грн.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу, заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу у справі № 440/761 Ш4 (у разі необхідності), поданих Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великим платниками податків та/або ДПС України - 3500,00 грн.;

- контроль та відстеження прийняття судових рішень у справі Другим апеляційним адміністративним судом, консультування Клієнта з питань, що виникатимуть в ході супроводу розгляду судом справи. Здійснення інших необхідних процесуальних дій, що потребуватимуться в ході розгляду судом справи - 500,00 грн.

Так, відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.03.2025 виконавець надав, а клієнт прийняв наступні послуги (професійну правничу допомогу):

- ознайомлення, аналіз, підготовка висновків і рекомендацій щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 у справі № 440/7611/24 - 500,00 грн.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу, заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу у справі № 440/761 Ш4 (у разі необхідності), поданих Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великим платниками податків та/або ДПС України - 3500,00 грн.;

- контроль та відстеження прийняття судових рішень у справі Другим апеляційним адміністративним судом, консультування Клієнта з питань, що виникатимуть в ході супроводу розгляду судом справи. Здійснення інших необхідних процесуальних дій, що потребуватимуться в ході розгляду судом справи - 500,00 грн.

Загальна вартість 4000 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару у фіксованій сумі у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат.

Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, аналізуючи зміст наданих позивачу в суді апеляційної інстанції послуг, слід вказати, що фактично результатом представництва інтересів позивача у суді апеляційної інстанції стало складання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 13.02.2025.

При цьому, дослідивши зміст відзиву, колегія суддів зазначає, що останній частково відтворює зміст позовної заяви, не містить нових чи додаткових доводів та обґрунтувань на спростування позиції відповідача.

Аналізуючи перелік фактично наданих послуг, дослідивши наявні в матеріалах справи докази розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи, враховуючи принцип співмірності, складність справи, предмет позову та обставини справи, характер і тривалість професійних відносин адвоката з позивачем, з огляду на те, що справа є незначної складності та розгляд справи проведений в порядку спрощеного провадження без участі сторін, колегія суддів дійшла висновку про відшкодування понесених при цьому витрат у суді апеляційної інстанції у розмірі 1500,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 по справі № 440/7611/24 - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський Делікатес" (, 37100, Полтавська обл., Лубенський р-н., с. Дейманівка, вул. Наглого Марка, буд.46) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції в сумі 1500,00 (тисяча п`ятсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов