Справа № 160/16772/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 160/16772/24
(суддя Савченко А.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №160/16772/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, яке перебуває у податковій заставі,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 27 червня 2024 року звернулося до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція», згідно з яким, просить надати дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 1 563 021,28 грн за рахунок майна Публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція» (), що перебуває у податковій заставі.

Позов обґрунтовано тим, що у зв`язку з відсутністю грошових коштів на рахунках відповідача, позивач просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Проведеними заходами неможливо стягнути податковий борг за рахунок коштів відповідача, що знаходяться на його розрахункових рахунках, що є підставою для стягнення суму боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що доказів стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку не встановлено та позивачем не надано. Крім того, при вирішенні вимог про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, до предмету доказування входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків. Тобто при застосуванні приписів статті 95 ПК України з`ясування вказаних обставин є першочерговим, натомість доказів направлення інкасових доручень на всі відкриті банківські рахунки відповідача та доказів відсутності на таких рахунках відповідача грошових коштів на погашення податкового боргу позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у зв`язку із тим, що рахунки відповідача не змінено у відповідності до вимог стандарту IBAN, у контролюючого органу відсутня можливість направляти по банківським рахункам платіжні інструкції. Також, позивач зазначає про те, що судом не було надано оцінку платіжній інструкції №18577 від 06.09.2024 направленої до АТ «ПУМБ» по рахунку НОМЕР_1 , а також довідці про відмову у виконанні такої платіжної інструкції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що публічне акціонерне товариство «Синельниківська теплоізоляція» ()(скорочена назва ПАТ «Синельниківська теплоізоляція») знаходиться на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

Згідно з відомостями з інтегрованої картки за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 1563021,28 грн. по наступним видам податків: 1. По орендній платі з юридичних осіб у розмірі 1550752,14 грн; 2. Пеня по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 8711,31 грн. Загальна сума 1563021,28 грн (а.с.10-16).

Відповідно до ст. 59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, контролюючим органом сформовано та направлено на податкову адресу ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» податкову вимогу №408-04 від 11.03.2015, яку було направлено на адресу платника податків та яку було отримано 19.03.2015.

Відповідно до ст. 89 ПК України, прийнято рішення №408-04-408-412 від 05.11.2021 року про опис майна АТ ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» у податкову заставу (а.с.48).

Враховуючи вимоги статті 89 ПК України податковим керуючим проведено опис майна АТ ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» в податкову заставу та складено акт №00290475/1/13-05-412 від 22.11.2021 (а.с.53). Податкову заставу зареєстровано у відповідних Державних реєстрах. Проведено державну реєстрацію обтяження податкової застави в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.11.2021 за №45209679, від 25.11.2021 за №45272508, від 26.11.2021 за №45299053.

Рішенням від 23.12.2022 року вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу, шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах АТ ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» (а.с.49).

Надання дозволу на погашення суми податкового боргу у розмірі 1563021,28 грн за рахунок майна публічного акціонерного товариства «Синельниківська теплоізоляція», що перебуває у податковій заставі є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду із цим позовом) Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Підпункт 87.3.1 пункту 87.3 статті 87 ПК України визначає, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

За приписами пункту 89.1 статті 89 вказаного Кодексу право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Як установлено пунктом 89.3 статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України.

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За приписами пункту 95.3 цієї ж статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із цим позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючого орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Отже, ПК України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів для погашення податкового боргу: спочатку вчиняються дії для стягнення коштів з платника податків, а у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Тобто, звернення контролюючого органу до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку. І лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутись до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

До предмету доказування у справі, що розглядається, входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 15.11.2022 (807/675/16), від 06.12.2022 (справа №813/4632/16) та від 24.02.2023 (справа №826/17041/14).

Натомість, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, доказів стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку, позивачем не надано.

Разом з цим, обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із цим позовом є, зокрема, відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до даних про банківські рахунки у форматі IBAN, ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» має такі банківські рахунки:

- АТ АКБ «КОНКОРД» НОМЕР_2 ;

- АТ АКБ «КОНКОРД» НОМЕР_3 ;

- АТ АКБ «КОНКОРД» НОМЕР_4 ;

- АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 ;

- АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 ;

- АТ «ПРАВЕКС БАНК» UA985013;

- Казначейство України (ел.адм.подат.) UA0230699;

Відповідно до архівних даних станом на 04.10.2024р. про банківські рахунки у форматі IBAN, ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» має такі банківські рахунки:

- Ліквідатор банку «Україна» м.Дніпропетровськ рахунок №2600282;

- АТ КБ «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_7 ;

- Ф-Я АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» м.Дніпропетровськ рахунок №027;

- АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 ;

- АТ «ПРАВЕКС БАНК» UA9985013;

- Казначейство України (ел.адм.подат.) UA0230699;

- АТ «ПУМБ» НОМЕР_8 .

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи, доказів подання інкасових доручень (розпоряджень) на рахунок в - Ліквідатор банку «Україна» м.Дніпропетровськ рахунок №2600282 (вказаний рахунок відкрито 21.08.2006 р.); АТ КБ «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_7 (вказаний рахунок відкрито 01.06.2004 р.); Ф-Я АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» м.Дніпропетровськ рахунок № НОМЕР_9 (вказаний рахунок відкрито 10.06.2004 р.) не надано.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що не проведення відповідачем процедури зміни деяких рахунків у відповідності до вимог стандарту IBAN не може звільняти контролюючий орган від виконання обов`язку визначеного Законом щодо перевірки наявності чи відсутності коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Зважаючи на вищезазначені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача щодо надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, яке перебуває у податковій заставі є передчасними.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №160/16772/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва