Справа № 717/437/25
Суддя: Кудиба З. І.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 717/437/25
Номер провадження2-а/717/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Кудиби З. І.

за участі секретаря судового засідання: Житарюк А. С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ відсутній) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2025 року адвокат Боднарюк В. І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Кельменецького районного суду Чернівецької області із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 167 від 3 лютого 2025 року, за якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП;

- справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано із ІНФОРМАЦІЯ_2 копії усіх матеріалів адміністративної справи, за якими притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

6 березня 2025 року відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову.

7 березня 2025 року відповідач долучив до матеріалів адміністративної справи копії матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

11 березня 2025 року розгляд справи не відбувся через хворобу головуючої судді.

Розгляд справи було перепризначено на 1 квітня 2025 року на 10 год 00 хв. В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача 1 квітня 2025 року подав суду клопотання про його участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, проте в подальшому того ж дня подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Крім того, представником позивача 1 квітня 2025 року надано суду додаткові письмові пояснення, в яких він підтримав позовні вимоги та просив задовільнити їх в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Зі змісту позову вбачається, що під час звернення 22 січня 2025 року до Голови комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 дізнався від працівників даного ТЦК, що він нібито знаходиться в розшуку, так як не з`явився до ТЦК після отримання повістки, яку як стверджує позивач, він не отримував. Жодних доказів направлення повістки ОСОБА_1 надано не було. Розгляд справи про адміністративне правопорушення 3 лютого 2025 року відбувся з порушенням чинного законодавства, оскільки розгляду як такого не було, йому просто повідомили про необхідність сплати штрафу, без чого жодна відстрочка йому не буде надана, а саму постанову ОСОБА_1 зможе отримати поштою. Оскаржувану постанову позивач отримав 15 лютого 2025 року.

Відповідач у відзиві на позов заперечив проти позову, вказує, що 1 листопада 2024 року АІТС «Оберіг» була сформована повістка про необхідність явки для уточнення військово-облікових даних ОСОБА_1 на 16 листопада 2024, однак повістка 25 листопада 2024 року повернулась на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю адресата. 22 січня 2025 року було виявлено факт неявки позивача згідно згаданої повістки, відтак того ж дня був складений протокол про адміністративне правопорушення, позивачу було повідомлено про розгляд справи 3 лютого 2025 року о 9 год 00 хв, проте на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно до протоколу № 167 від 22 січня 2025 року, складеного інструктором відділення рекрутингу та комплектування ОСОБА_2 , 22 січня 2025 року о 9 год 30 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся громадянин ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому встановлено, що громадянину ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 16 листопада 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З проставленої оператором Укрпошти відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п. 41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та не повідомив про поважність причин своєї неявки, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення № 167 від 3 лютого 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 22 січня 2025 року о 9 год 30 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся громадянин ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому встановлено, що громадянину ОСОБА_1 було надіслано повістку засобами поштового зв`язку про виклик з вимогою прибути 16 листопада 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З проставленої оператором Укрпошти відмітки про відсутність громадянина ОСОБА_1 за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п. 41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та не повідомив про поважність причин своєї неявки, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає:

-підготовку громадян до військової служби;

-взяття громадян на військовий облік;

-прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби;

-виконання військового обов`язку в запасі;

-проходження служби у військовому резерві;

-дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

-уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

-прибувати за викликом районного (об`єднаного районного),міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі-відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

-проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, -за рішенням керівників відповідни підрозділів або військово-лікарсько їкомісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

-проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язоку запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно п. п. 2 п. 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

У відповідності до вимог абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Крім того, відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними, якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, оцінивши та дослідивши докази у їх сукупності, приходить до переконання про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , під час якого обставини справи були досліджені неповно, адже як встановлено в судовому засіданні, останній не був належним чином сповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

В матеріалах справи міститься копія поштового конверту (відправлення № 137), відправником якого є відповідач, а отримувачем позивач. Згідно відстеження цього поштового відправлення воно прибуло до відділення с. Рукшин 7 листопада 2024 року, а вже 9 листопада 2024 року воно було повернуто відправнику.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Отже, відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не перевірено належним чином дату надходження повістки до поштового відділення та дотримання поштовим оператором встановленого порядку її вручення та повернення відправнику, що стало підставою для необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Крім того, на поштовому конверті відправлення № 137 відсутній номер мобільного телефону позивача, що унеможливлює належне повідомлення позивача про очікування на нього поштового відправлення з повісткою.

Вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 16 листопада 2024 року до відповідача. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

З інших досліджених судом доказів також не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до відповідача. Окрім того позивачем вчасно оновлено свої облікові дані.

Згідно із ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наведене є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 167 від 3 лютого 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_1 , та закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Судові витрати слід розподілити у відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 № 167 від 3 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 1 квітня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код відсутній).

Суддя: Кудиба З. І.