Справа № 240/7352/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7352/24

Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

31 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Житомирського відділу у м.Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В квітні 2024 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до Житомирського окружний адміністративний суд з позовною заявою до Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що після досягнення її донькою 16 років, звернулася до відповідача із заявою про оформлення та видачу її доньці паспорта громадянина України виключно у формі книжечки та достатніми, на думку позивача, документами. За результатом розгляду вказаної заяви отримано відповідь про відмову у видачі та оформленні паспорта громадянина України її доньці зразка 1994 року. Вказана відмова слугувала підставою для звернення до суду з цим позовом для захисту прав та інтересів доньки позивача.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправною бездіяльність Житомирського відділу у м.Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 від 20.03.2024 про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у відповідності до вимог Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456 .

3.2. Зобов`язано Житомирський відділ у м.Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 20.03.2024 про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року відповідно до вимог Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456.

3.3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

5. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції зробив висновок про наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту та поновленню, однак при цьому судом було вибрано як спосіб захисту прав позивача не зобов`язання відповідача видати паспорт громадянина України у формі книжечки, а зобов`язання Житомирський відділ в м.Житомирі Управління ДМС у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про видачу паспорту від 20.03.2024 року відповідно до вимог Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. N 2503-XII. На думку апелянта, суд першої інстанції фактично спір не вирішив, а прийняв рішення, виконання якого жодним чином не поновлює порушених відповідачем прав та законних інтересів позивача та не тягне з собою настання будь-яких реальних наслідків для позивача.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після досягнення 16-річного віку ОСОБА_2 20.03.2024 особисто у присутності своєї матері, звернулась до Житомирського відділу у м.Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою щодо оформлення ОСОБА_1 паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (а.с.24-25).

7. Разом із заявою було надано необхідні, на думку позивача, документи для оформлення паспорта, а саме: оригінал заяви за формою відповідно до додатку 1 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянки України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 за №456; дві фотокартки розміром 35х45 мм; свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ; паспорти батьків - громадян України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; довідка про реєстрацію її місця проживання особи. Одночасно з оригіналами наведених документів подано до даної заяви їх фотокопії.

8. За результатом розгляду заяви відповідач повідомив позивача листом від 09.04.2024 вих. №1819-373/1819.1-24 про те, що її звернення від 20.03.2024 з приводу оформлення і видачі її доньці ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з досягненням 16-річного віку, розглянуто. Відповідно до пункту 1 розділу III порядку, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник подає: 1) заяву (за зразком, наведеним у Додатку 1 до цього Тимчасового порядку), поданою нею особисто; 2) рішення суду; 3) свідоцтво про народження; 4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); 5) дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; 6) довідку про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання особи. З огляду на вищевикладене, у разі обрання однієї із вказаних послуг і надання документів згідно з переліком до підрозділу буде надана адміністративна послуга (а.с.26-28).

9. Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року її дитині, звернулась до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

12. Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі Положення), згідно з пунктами 2 та 3 якого, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

13. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

14. Пунктом 13 Положення встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

15. З 06.12.2012 набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

16. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №5492-VI суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

17. Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

18. У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

19. Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і оформлення такого передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру.

20. Згідно з частинами 1, 2, 4 та 5 статті 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

21. Відповідно до частин першої-другої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

22. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

23. Частина четверта статті 21 Закону № 5492-VI регламентує, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

24. Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, (далі - Порядок № 302) паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

25. Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

26. Пунктом 9 Порядку №302 встановлено, що за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта справляється адміністративний збір у порядку та розмірах, установлених законодавством. Адміністративний збір справляється у разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта зразка 1994 року.

27. Пунктами 14 та 46 Порядку № 302 закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

28. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

29. Як вбачається з матеріалів справи, до заяви ОСОБА_2 додано необхідний перелік документів для розгляду її заяви про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року. Небажання позивача документуватися паспортом громадянина України у формі ІD-картки пов`язано з відмовою у наданні згоди на обробку персональних даних для того, щоб дані не потрапили до Єдиного державного демографічного реєстру.

30. Правова позиція щодо наявності права громадян на отримання паспорта у формі книжечки була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року в зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

31. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 за позовом особи до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії вказано на ознаки цієї типової справи:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення №2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.

32. Розглянувши зразкову справу №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що норми Закону №5492-VI, на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин), не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя в контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

33. Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі констатувала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

34. З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі позивачеві паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ є обґрунтованими. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії Відділу УДМС щодо відмови позивачеві у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону №5492-VI.

35. Як слідує з матеріалів справи, позивач та його мати звернулись до відповідача із заявою з приводу оформлення паспорта громадянина України в зв`язку з досягненням 16-річного віку позивачем, а не з проханням роз`яснити як його отримати.

36. Листом відповідач фактично відмовив у видачі такого паспорта, роз`яснивши загальний порядок оформлення паспорта громадянина України із посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 та норми Тимчасового порядку №456 .

37. Щодо доводів відповідача, що форма заяви для оформлення паспорта є не довільною, а затверджена Додатком 1 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, однак, позивачем не надано належних доказів звернення із відповідною заявою та переліком документів, який визначено п. 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку для отримання паспорту у формі книжечки при досягненні особою віку 16 років, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не слугували підставою для відмови позивачу у видачі паспорта у формі книжечки.

38. Крім того, як свідчать матеріали справи, зі змісту заяви ОСОБА_2 про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки та ненадання згоди на обробку персональних даних від 20.03.2024, в додатках зазначено заяву про видачу паспорта згідно Додатку 1 до Тимчасового порядку оформлення паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №456 від 06.06.2019, що спростовує вказані доводи апелянта.

39. Таким чином, безпідставними є доводи відповідача про порушення позивачем порядку подання заяви на оформлення паспорта України, а також твердження, що вказана заява не могла розглядатись як заява про оформлення і видачу паспорта у формі книжечки.

40. Отже, права та законні інтереси позивача були порушені відповідачем шляхом не оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до положень чинного законодавства.

41. Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача, що адресований позивачу лист-відповідь не є рішенням про відмову у видачі паспорту, а носить виключно роз`яснювальний характер, адже листом відповідач фактично відмовив у видачі такого паспорта, роз`яснивши загальний порядок оформлення паспорта громадянина України із посиланням на норми Постанови № 302 та Тимчасового порядку № 456.

42. Як вбачається з положень Тимчасового порядку № 456 оформлення і видачі паспорта громадянина України оформлення паспорта зразка 1994 року особі здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке не може бути додано до заяви до отримання відмови у видачі такого паспорту.

43. Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права та інтересів є саме зобов`язати відповідача оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1192 №2503-XII.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

44. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

45. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

46. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

47. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII.

Зобов`язати Житомирський відділ у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.