Справа № 640/8770/22
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/8770/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач), в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо зменшення пенсійного забезпечення з 01.01.2022 основного розміру пенсії з 70% до 50% грошового забезпечення;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити позивачу виплати пенсійного забезпечення, які недоотримані з 01.01.2022.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 2021 року перебуває на обліку в Головному фонду України у м. Києві (пенсійна справа №) та отримує пенсійне забезпечення за вислугу років, призначене відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Відповідно до протоколу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 26.08.2021 позивачу призначено пенсію за вислугою років у розмірі 70% грошового забезпечення та пенсії щомісячно в сумі 12585,65 грн з 05.06.2021 по 31.08.2023.

З 01.01.2022 з незрозумілих позивачу причин та без будь-яких пояснень позивач почала отримувати пенсію у розмірі 10068,52 грн, що менше на 2517,13 грн, 50% грошового забезпечення.

На звернення позивача від 11.01.2022 відповідач надання копії пенсіонної справи, проте на звернення від 11.01.2022 щодо пенсійних виплат на 20% менше ніж нараховано та з яких підстав, відповідачем надано відписку без жодних обґрунтувань.

Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві протиправними, а тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року прийнято справу №640/8772/22 до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали надіслати суду через підсистему "Електронний суд" відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Ухвалу суду від 27.01.2025 було направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача, яка зазначена в адміністративному позові, однак до суду повернувся конверт.

Ухвалу суду від 27.01.2025 відповідач отримав в підсистемі "Електронний суд", однак станом на 28.03.2025 відзив до суду не надіслав.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_2 від 22.09.2021.

Відповідно до інформації зазначеної в протоколі за пенсійною справою № (МНС) від 26.08.2021 ОСОБА_1 04.06.2021 призначено пенсію відповідно до підпункту 3 статті 176 (відставка за віком або за станом здоров`я) у розмірі 70% грошового забезпечення.

11.01.2022 позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила надати копію пенсійної справи.

Також 11.01.2022 позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій зазначила, що з січня 2022 року на розрахунковий рахунок надходять виплати на 20% менше ніж нараховано, просила повідомити про підстави неповної виплати пенсії.

На звернення позивача від 11.01.2022 відповідачем надано відповідь від 14.02.2022 № 4082-1350/Б-02/8-2600/22, в якій зазначено, що у зв`язку з прийняттям на службу цивільного захисту за контрактом (а не військову службу) право на виплату пенсії з 01.06.2018 позивач ОСОБА_1 не мала. З 04.06.2021 проведено перерахунок пенсії після звільнення зі служби за контрактом в Державній службі України з надзвичайних ситуацій. Сума надміру сплачених коштів за період з 01.06.2018 по 03.06.2021 становить 227364,60 грн.

Листом від 25.11.2021 за №2600-0505-8/187021 ОСОБА_1 було повідомлено про порядок утримання надміру сплачених кошів та запропоновано внести вказану суму коштів в рахунок Головного управління. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.11.2021 №960 з 01.01.2022 з пенсії проводиться утримання вказаної суми надміру сплачених коштів по 20% пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості. На лютий 2022 року залишок боргу склав 222330,34 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до преамбули Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин далі Закон №2262-ХІІ) цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

За приписами частин першої - третьої статті 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 №1932-XII «Про оборону України» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин далі Закон №1932-XII), особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Аналогічне визначення особливого періоду надано і в статті 1 Закону України від 21.10.1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин далі Закон №3543-XII), якою передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Крім того, статтею 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - цекомплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Завданням мобілізації є, зокрема, здійснення комплексу заходів, спрямованих на переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, організацію і штати воєнного часу.

Рішенням Ради національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01.03.2014, яке введене в дію Указом Президента України №189/2014 від 02.03.2014, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Отже, в Україні з моменту прийняття Президентом України Указу від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» настав особливий період, зокрема Збройні Сили України переведено на функціонування в умовах особливого періоду. До того ж, 15 січня 2015 року Указом Президента України №113-VIII національну економіку переведено на функціонування в умовах особливого періоду.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Станом на час виникнення спірних правовідносин рішень про повну демобілізацію усіх призваних під час мобілізації військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президентом України не приймалося.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 19.11.2019 у справі №812/452/17, в постанові від 22.10.2019 у справі №812/204/18, у постанові від 20.06.2018 у справі №631/1919/16-ці, в постанові від 21.02.2018 у справі №211/1546/16-ц, а також у листі ВС від 13.07.2018 №60-1543/0/2-18, які відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує до спірних правовідносин.

За визначенням частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У розумінні частини першої статті 101 Кодексу цивільного захисту України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин далі - КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини другою статті 101 КЦЗ України порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

11 липня 2013 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №593, якою затвердив Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (далі Положення №593), яке не передбачає випадків проходження служби у органах та підрозділах цивільного захисту у режимі військової служби.

Водночас, згідно положень Концепції розвитку сектору безпеки і оборони України, затвердженої указом Президента України від 14.03.2016 №92/2016, складовою сектору безпеки і оборони є зокрема ДСНС.

Аналіз статті 2 Закону №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави вважати, що дія вказаної норми розповсюджується на декілька категорій суб`єктів, а саме: пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Таким чином, незважаючи на те, що дійсно служба цивільного захисту та військова служба є різними видами державної служби особливого характеру, а в чинному законодавстві прямо не вказано, що служба у органах та підрозділах цивільного захисту є військовою службою, суд вважає, що особам, які уклали новий контракт на проходження служби в органах та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється, оскільки у контексті вимог Закону №2262-ХІІ, служба в органах та підрозділах цивільного захисту на час дії особливого періоду фактично прирівнюється до військової служби.

Відповідно до витягу із наказу (по особовому складу цивільного захисту) від 01.06.2018 №222 колишнього підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 (спеціальне звання присвоєно наказом ДСНС України від 27.12.2013 № 755 о/с), яка уклала контракт про проходження служби цивільного захисту строком на 3 (три) роки, відповідно до пунктів 33, 38, 46, 47, 62, 93, 95 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу прийняти на службу цивільного захисту, зарахувати у кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій у спеціальному званні підполковник служби цивільного захисту, присвоїти особистий номер та за її згодою призначити начальником організаційного сектору Оболонського районного управління Головного управління ДСНС України у м.Києві.

Відповідно до витягу із наказу (по особовому складу) від 02.06.2021 №414 відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу нижчезазначених осіб звільнено із служби та виключено з кадрів ДСНС України у відставку за пунктами 11, 12, 56, 173 та підпунктом 3 пункту 176 (за станом здоров`я), - підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника сектору планування заходів та контролю Оболонського районного управління Головного управління ДСНС України у м. Києві, 04 червня 2021 року включно.

12.07.2021 за №7/03 Головним управлінням ДСНС України у м.Києві сформовано подання про призначення пенсії, відповідно до якого вислуга років станом на 04" червня 2021 року для призначення пенсії складає календарна: 30 років 05 місяців 03 дні.

Також, Головним управлінням ДСНС України у м.Києві сформовано довідку стосовно позивача про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Головне управління ДСНС України у м.Києві листом від 12.07.2021 №711-4345/028 направило до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві документи для призначення пенсії ОСОБА_1 разом із додатками на 12 аркушах.

Відповідно до розрахунку від 30.09.2021 на доплату (виплату, утримання) пенсії за період з червня 2018 року по червень 2021 року за пенсійною справою № за дорученням № Д /3 встановлено суму виплати (утримання) - мінус двісті двадцять сім тисяч триста шістдесят чотири грн. 60 коп.

Так, відповідачем на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2022 року та ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 відзив на позовну заяву разом із доказами не надано.

При цьому, у відповідь відповідача від 14.02.2022 № 4082-1350/Б-02/8-2600/22, останній зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.11.2021 №960 з 01.01.2022 з пенсії проводиться утримання вказаної суми надміру сплачених коштів по 20% пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості. На лютий 2022 року залишок боргу склав 222330,34 грн. Також зазначено, що листом від 25.11.2021 за №2600-0505-8/187021 ОСОБА_1 було повідомлено про порядок утримання надміру сплачених кошів та запропоновано внести вказану суму коштів в рахунок Головного управління.

Суд зазначає, що 20.07.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем направлено копію пенсійної справи ОСОБА_1 , однак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.11.2021 №960 та лист від 25.11.2021 за №2600-0505-8/187021 в матеріалах пенсійної справи відсутні.

Статтею 60 Закону №2262-ХІІ встановлений обов`язок пенсіонерів повідомляти органам пенсійного забезпечення про зміну умов, що впливають на виплату пенсій.

Пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

За правилами статті 59 Закону №2262-ХІІ відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, стаття 50 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин далі - Закон №1058-IV) регламентує утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Як зазначено у відповіді від 14.02.2022 № 4082-1350/Б-02/8-2600/22, у зв`язку з прийняттям на службу цивільного захисту за контрактом (а не військову службу) право на виплату пенсії з 01.06.2018 позивач ОСОБА_1 не мала. З 04.06.2021 проведено перерахунок пенсії після звільнення зі служби за контрактом в Державній службі України з надзвичайних ситуацій. Сума надміру сплачених коштів за період з 01.06.2018 по 03.06.2021 становить 227364,60 грн. Листом від 25.11.2021 за №2600-0505-8/187021 ОСОБА_1 було повідомлено про порядок утримання надміру сплачених кошів та запропоновано внести вказану суму коштів в рахунок Головного управління. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.11.2021 №960 з 01.01.2022 з пенсії проводиться утримання вказаної суми надміру сплачених коштів по 20% пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості. На лютий 2022 року залишок боргу склав 222330,34 грн.

Суд зазначає, що оскільки позивач була прийнята на службу за контрактом шляхом укладення нового контракту на проходження служби, до органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду, то на неї розповсюджується дія частини третьої статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695 (далі Порядок №6-4).

Згідно з пунктом 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, вказаними нормами передбачено обов`язок позивача повідомляти відповідача про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, за невиконання якого передбачено відповідальність.

З наведених правових норм слідує, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених сум пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у разі призначення її на підставі достовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі № 686/26486/14-а. Не відступив від нього Верховний Суд і у постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 340/644/15-а.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2024 року у справі №340/1173/23 вказує, що для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії необхідним є встановлення наявності свідомих, активних та навмисних дій з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Передумовою прийняття рішення про утримання надміру сплачених сум пенсії є встановлення органом, що уповноважений призначати пенсії, факту переплати пенсії, яка мала місце у зв`язку із поданням пенсіонером недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 лютого 2019 року у справі №344/6370/14-а.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд установив, що внаслідок винесення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.11.2021 №960 з 01.01.2022 з пенсії позивача проводиться утримання надміру сплачених коштів по 20% пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості. На лютий 2022 року залишок боргу склав 222330,34 грн.

Про наявність будь-яких зауважень до наданих позивачем документів, даних щодо зловживання з боку позивача при призначенні/перерахунку пенсії або подання ним недостовірних відомостей, відповідач суду не повідомив, доказів на підтвердження цього також не надав.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено в судовому порядку належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним рішення.

За цих обставин діючи відповідно до частини другої статті 9 КАС з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним зазначене рішення, оскільки саме рішення створює відповідні правові наслідки, та зобов`язати відповідача виплатити позивачу суми пенсії, фактично утримані (відраховані) з її пенсії за вислугу років на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.11.2021 №960 з 01.01.2022.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів, оцінивши докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги слід задовольнити зі словесним корегуванням способу захисту порушених прав.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до Окружного адміністративного суду м.Києва було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн (квитанція № 49 від 13.06.2022).

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог зі словесним корегуванням способу захисту порушених прав, суд присуджує позивачу понесені і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 12.11.2021 №960.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, фактично утримані (відраховані) з її пенсії за вислугу років на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.11.2021 №960 з 01.01.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривнi 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Басова