Справа № 520/13110/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Спаскіна О.А. ,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО»
до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України
про визнання протиправними та скасування рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» (далі по тексту - позивач, ТОВ «АРС ЕКСПО») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі по тексту перший відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі по тексту - другий відповідач, ДПС України), у якому просило суд:
- визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу - 43983495):
№ 10617159/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 24.08.2023;
№ 10617160/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 29.08.2023;
№ 10617161/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 06.09.2023;
№ 10675782/43387860 від 07.03.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 05.10.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
- зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ - 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені і подані Товариством з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» (код ЄДРПОУ - 43387860) податкові накладні:
№ 2 від 24.08.2023 на суму 178 772,56 грн. (ПДВ - 29 795,43 грн.) датою її подання на реєстрацію - 14.09.2023;
№ 3 від 29.08.2023 на суму 458 627,48 грн. (ПДВ - 76 437,91 грн.) датою її подання на реєстрацію - 14.09.2023;
№ 1 від 06.09.2023 на суму 285 398,64 грн. (ПДВ - 47 566,44 грн.) датою її подання на реєстрацію - 04.10.2023;
№ 1 від 05.10.2023 на суму 346 087,20 грн. (ПДВ - 57 681,20 грн.) датою її подання на реєстрацію - 05.11.2023.
- стягнути з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» (код ЄДРПОУ - 43387860) судові витрати по справі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 по справі № 520/13110/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України №10617159/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 24.08.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України №10617160/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 29.08.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України №10617161/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 06.09.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України №10675782/43387860 від 07.03.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 05.10.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану Товариством з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» () податкову накладну №2 від 24.08.2023 на суму 178 772,56 грн. (ПДВ - 29 795,43 грн.) датою її подання на реєстрацію - 14.09.2023.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану Товариством з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» () податкову накладну №3 від 29.08.2023 на суму 458 627,48 грн. (ПДВ - 76 437,91 грн.) датою її подання на реєстрацію - 14.09.2023.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану Товариством з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» () податкову накладну №1 від 06.09.2023 на суму 285 398,64 грн. (ПДВ - 47 566,44 грн.) датою її подання на реєстрацію - 04.10.2023.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену і подану Товариством з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» () податкову накладну №1 від 05.10.2023 на суму 346 087,20 грн. (ПДВ - 57 681,20 грн.) датою її подання на реєстрацію - 05.11.2023.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» (вул. Плеханівська, буд.57- А, м. Харків, 61001, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4844,80 грн. (вісім тисяч вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» (вул. Плеханівська, буд.57- А, м. Харків, 61001, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4844,80 грн. (вісім тисяч вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» (вул. Плеханівська, буд.57- А, м. Харків, 61001, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» (вул. Плеханівська, буд.57- А, м. Харків, 61001, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 по справі № 520/13110/24 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 по справі № 520/13110/24 - залишено без змін.

Представник позивача у наданому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заявив клопотання про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн, понесених в суді апеляційної інстанції.

Оскільки факт понесення витрат на правову допомогу адвоката у повному обсязі підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, стверджував про наявність підстав для стягнення таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань контролюючого органу.

У наданих до суду апеляційної інстанції запереченнях на клопотання про ухвалення додаткового судового рішення перший відповідач заперечував проти її задоволення, оскільки заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу (10000 грн) є значно завищеним та неспівмірним зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з першого відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За визначенням частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина статті 134 КАС України).

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи та витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції представником позивача до матеріалів справи додано: рахунок-фактуру № СФ-3 від 19.09.2024, платіжну інструкцію № 1023 від 23.10.2024, акт прийому-передачі наданих послуг № 2 від 21.11.2024, договір № 24/04-24 про надання правничої (правової) допомоги від 24.04.2024.

Дослідивши вказані документи, судом апеляційної інстанції встановлено, що між адвокатом Феленко Сергієм Олександровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» укладено договір № 24/04-24 про надання правничої (правової) допомоги (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого, адвокат зобов`язується за дорученням або заявою клієнта надавати останньому професійну правничу (правову) допомогу щодо представництва прав та інтересів клієнта в рамках адміністративного судочинства щодо визнання протиправними і скасування рішень комісії податкового органу регіонального рівня № 10617161/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації ПН № 2 від 24.08.2023, № 10617160/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації ПН № 3 від 29.08.2023, № 10675782/43387860 від 07.03.2024 про відмову в реєстрації ПН № 1 від 05.10.2023 та зобов`язання вчинити певні дії, а клієнт зобов`язується прийняти її та оплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу на умовах, визначених договором, а також витрати, необхідні для виконання його доручень.

Згідно із пунктом 1.2 Договору, надання Клієнту правової допомоги в рамках вказаного Договору полягає у наступному:

- здійснення правового аналізу документації Клієнта щодо здійснення господарської діяльності за ПН № 1 від 06.09.2023, ПН № 2 від 24.08.2023, ПН № 3 від 29.08.2023 і ПН № 1 від 05.10.2023;

- підготовка та складення позовної заяви до суду про визнання протиправними і скасування рішень комісії податкового органу регіонального рівня № 10617161/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації ПН № 1 від 06.09.2023, № 10617159/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації ПН № 2 від 24.08.2023, № 10617160/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації ПН № 3 від 29.08.2023, № 10675782/43387860 від 07.03.2024 про відмову в реєстрації ПН № 1 від 05.10.2023 та зобов`язання вчинити певні дії;

- підготовка та складення до суду відповіді на відзив у відповідності до ст. 163 КАС України;

- процесуальне представництво інтересів Клієнта в судових органах в рамках справи (супровід справи) про визнання протиправними і скасування рішень комісії податкового органу регіонального рівня № 10617161/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації ПН № 1 від 06.09.2023, № 10617159/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації ПН № 2 від 24.08.2023, № 10617160/43387860 від 26.02.2024 про відмову в реєстрації ПН № 3 від 29.08.2023, № 10675782/43387860 від 07.03.2024 про відмову в реєстрації ПН № 1 від 05.10.2023 та зобов`язання вчинити певні дії, в тому числі складення різного роду заяв та документів процесуального характеру в рамках судового розгляду;

- надання інших видів правової (правничої) допомоги, необхідної для належного захисту прав та інтересів Клієнта.

За змістом пункту 4.1.1 Договору, у разі представництва прав та інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції клієнт додатково сплачує на користь адвоката гонорар у розмірі 10000 грн без ПДВ. Вказаний розмір гонорару може бути змінений за взаємною згодою сторін.

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг № 2 від 21.11.2024 адвокатом було надано професійну правничу (правову) допомогу в межах договору № 24/04-24 від 24.04.2024 в суді апеляційної інстанції по справі № 520/13110/24, а клієнт прийняв вказану допомогу, а саме:

- здійснення правового аналізу апеляційної скарги ГУ ДПС в Харківській області на рішення суду першої інстанції по справі № 520/13110/24;

- підготовка та складення письмових заперечень щодо поновлення процесуального строку ГУ ДПС у Харківській області та подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по справі № 520/13110/24;

- підготовка та складення письмових заяв про примусове виконання рішення суду по справі № 520/13110/24.

Загальна сума гонорару (винагороди) складає 10000 грн.

На підтвердження факту здійснення оплати також долучено рахунок-фактуру № СФ-3 від 19.09.2024 та платіжну інструкцію № 1023 від 23.10.2024.

Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про ухвалення додаткового рішення, представник позивача надав до суду докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем, які він вважав достатніми для стягнення з першого відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 статті 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 5 статті 134 КАС України.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на зміст частину 4 статті 134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», у той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19.

Крім того, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у такому випадку.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на складність справи, ціну позову, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість засідань, тривалість розгляду справи судом тощо.

Матеріалами справи підтверджено, що представником позивача складено заперечення щодо поновлення ГУ ДПС процесуального строку та відзив на апеляційну скаргу.

Дослідивши вказані документи та врахувавши заперечення першого відповідача щодо неспівмірності заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів встановила, що вказані документи є незначними за обсягом, а відзив на апеляційну скаргу фактично дублює доводи, викладені у позовній заяві. Також слід зауважити, що справа є незначної складності, а її розгляд здійснювався у порядку спрощеного провадження без судових засідань, при цьому підготовлено тільки два процесуальних документа, а відтак визначений представником позивача розмір правової допомоги на рівні 10000 грн є вочевидь завищеним та неспівмірним із обсягом та складністю виконаних робіт, отже, підлягає зменшенню.

Рішенням Ради адвокатів Харківської області № 13/1/7 від 21.07.2021 "Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару" встановлено, що розмір адвокатського гонорару за годину становить 25 відсотків мінімальної заробітної плати, тобто 2000,00 грн станом на момент звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом апеляційної інстанції рішення про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що співмірною та пропорційною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є 4000 грн, що дорівнює 2 годинам роботи адвоката.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ТОВ «АРС ЕКСПО» адвоката Феленка С.О. про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, ч. 4 ст. 229, ст.ст.243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» адвоката Феленка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (Україна, 61057, Харківська область, місто Харків, вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС ЕКСПО» (вул. Плеханівська, буд. 57-А, м. Харків, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн (чотири тисячі).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Макаренко Я.М. Спаскін О.А.