Справа № 300/9673/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" березня 2025 р. справа № 300/9673/24
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рено Командор" до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування картки відмови №UA206030/2024/000184 від 01.11.2024 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Рено Командор" (надалі по тексту також позивач, товариство, підприємство, ТОВ "Рено Командор"), в інтересах якого діє адвокат Шевченко Кирило Тарасович (надалі по тексту також - представник позивача, адвокат Шевченко К.Т.), звернулося в суд з позовною заявою до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України (надалі по тексту також відповідач, митний орган, суб`єкт владних повноважень, Митниця, Івано-Франківська митниця) в якому просить визнати протиправним та скасувати картку відмови №UA206030/2024/000184 від 01.11.2024 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024.
Дана позовна заява до суду надійшла через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 25.12.2024" та підписана електронно-цифровим підписом представника Шевченка Кирила Тарасовича, який діє на підставі ордера серії АТ №1079637 від 28.11.2024.
Підставою звернення ТОВ "Рено Командор" із вказаним позовом є необґрунтована, на переконання позивача, відмова відповідача у митному оформленні екскаватора на колісному ходу з обертання верхньої частини на 360 гр., бувшого у використанні, марки: "LIEBHERR", шляхом винесення рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024 і картки відмови №UA206030/2024/000184 від 01.11.2024. Позивач вважає, що прийняте рішення від 01.11.2024 не відповідає вимогам пунктів 2, і 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України.
За доводами позивача, про протиправність винесення оскаржуваного рішення свідчить також відсутність розрахунку скоригованої вартості митних товарів. Товариство вказує на формальний розгляд Митницею документів, доданих до митної декларації, без детального та належного аналізу останніх, а також на те, що відповідачем не наводиться інформація про товар за яким відбувалось коригування митної вартості, а саме посилання на митну декларацію як на джерело інформації не може бути достатнім для підтвердження правильності проведеного коригування.
Митним органом надіслано позивачу повідомлення про виявлені розбіжності, водночас, за аргументами ТОВ "Рено Командор" такі розбіжності спростовуються наданими до відповідача додатковими документами, зокрема експортну митну декларацію країни відправлення від 23.10.2024 за №24 LTLU90001936С1В6, банківський платіжний документ №12 від 26.08.2024, висновок про оцінку вартості майна №185 від 29.10.2024, де експерт визначив вартість екскаватора 13 988,00 Євро.
В подальшому, відповідачем без продовження митних консультацій винесено картку відмови та спірне рішення, у котрих після отримання додаткових документів Митницею зазначено нові зауваження. ТОВ "Рено Командор", в порядку статті 55 МК України, звернулось до Івано-Франківської митниці із заявою про скасування картки відмови та спірного рішення. Втім, митний орган листом від 18.12.2024 відмовив у задоволенні такої заяви та додатково вказав, що позивачем не надавалось необхідних документів, які вимагались Митницею. Враховуючи оскарженні рішення, товариством розмитнено товар за ціною 23 660,00 Євро, що значено перевищує заявлену фактурну вартість товару на рівні 12 000,00 Євро. З наведених підстав просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 позовну заяву ТОВ "Рено Командор" залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.66).
Представник позивача усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, шляхом подання через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему заяви про усунення недоліків із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 05.01.2025", яку зареєстровано в суді 06.01.2025 за вх.№199/25 (а.с.68-74).
За наслідками виконання позивачем вимог ухвали суду від 27.12.2024, Івано-Франківським окружним адміністративним судом відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно судом витребувано додаткові докази у сторін, необхідні для розгляду справи (а.с.75-76).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Так, Івано-Франківська митниця Державної митної служби України скерувала на адресу суду відзив від 16.01.2025 за №7.21-10/10/8.19/17 на позовну заяву, реєстрацію якого, разом із долученими документами, проведено в суді 17.01.2025 за вх.№1358/25 (а.с.78-112). Митниця не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, вказує на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступне.
За доводами представника відповідача, подані товариством документи не містили всіх відомостей, що підтверджували б числові значення складових митної вартості товару, зокрема виявлено розбіжності в році випуску екскаватора, його вартості. Наданий декларантом звіт про оцінку вартості, складений оцінювачем ОСОБА_1 від 29.10.2024 за №185 не може бути взятий до уваги, оскільки такий містить недоліки складання та викликає обґрунтовані сумніви про якість проведення оцінки. Згідно коментованого висновку, вартість транспортного засобу на дату оцінки становить 625 2018,00 гривень, що еквівалентно 19 988,00 EUR. Також Митницею виявлено розбіжності в товаросупровідних документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.
Відтак, за аргументами Митниці, товариством порушено статтю 53 МК України, а саме подані до митного оформлення документи не підтверджують заявлену митну вартість товару, на вимогу посадової особи Івано-Франківської митниці, позивачем не подано додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. На переконання митного органу картка відмови №UA206030/2024/000184 від 01.11.2024 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024 винесені правомірно, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Представник позивача скерував через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до суду відповідь із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 21.01.2025" на відзив, яку зареєстровано судом 22.01.2025 за вх.№1609/25 (а.с.113-120). Адвокат Шевченко К.Т., у поданій відповіді заперечив проти доводів Митниці, викладених у відзиві на позовну заяву, вказує на їх помилковість та безпідставність, з огляду на наступні аргументи.
Як зазначив представник позивача, з огляду на те, що митним органом первинно не вказано які саме розбіжності виявлено щодо місця завантаження товару, товариство вважало, що саме зазначення у експортній митній декларації країни відправлення місце завантаження "Mickai" стало причиною витребування додаткових документів. За доводами ТОВ "Рено Командор" зазначення місця навантаження товару "Mickai", а не "Klaipeda" не може вважатись розбіжність, оскільки Mickai це село в муніципалітеті Клайпедського району про що позивачем надано додаткові докази на засвідчення таких обставин. Митним органом конкретно не зазначалось, які саме розбіжності ним виявлено та які документи необхідно надати позивачу для підтвердження митної вартості товару. Згідно прийнятого оскаржуваного рішення та картки відмови, Івано-Франківською митницею висловлено нові зауваження, зокрема, у експортній митній експортній митній декларації країни відправлення вказані інші умови поставки згідно Інкотермс, у товаротранспортній накладній вказані інше місце завантаження та інший номер транспортного засобу.
Товариство вказує на безпідставність доводів митного органу в частині двоякого зазначення року виготовлення екскаватора. Згідно інформації, що міститься у листі продавця від 19.01.2025 зазначено, що у контракті та рахунку-фактурі помилково вказано рік випуску 2009, в той час як екскаватор насправді 2008 року випуску, а перша реєстрація відбулась у 2009 році, дата першої реєстрації у Литві 03.11.2016.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Згідно підпункту 2.1 пункту 2 Контракту, загальна вартість становить 12 000,00 EUR.
За змістом підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 Контракту, Покупець здійснює оплату 100% вартості окремої поставки товару на умовах 100% передоплати, валюта платежу і контракту Євро, товар вважається сплаченим з моменту надходження коштів на рахунок продавця, вказаному у контракті.
Товар буде поставлений на умовах FCA-LT-9427, Klaipeda Varpu g/5-13 згідно правил Інкотермс-2010, поставка товару здійснюється до 31 грудня 2024 року, Продавець зобов`язується при поставці товару надати Покупцю експортну декларацію, товарно-транспортну накладну (CMR), рахунок-фактуру та пакувальний лист (підпункти 4.1, 4.2, 4.5 пункту 4 Контракту).
У ході виконання контракту від 19.08.2024 за №19/08 , UAB "LIKURA" виставлено товариству рахунок-фактуру (інвойс) серії KLA №3936 від 19.08.2024 на суму 12 000,00 Євро за товар колісний екскаватор LIEBHERR, А904С, VIN-код НОМЕР_1 , 2009 року випуску, країна походження Німеччина в кількості 1 штука (а.с.73).
За вказаним рахунком-фактурою (інвойс) серії KLA №3936 від 19.08.2024 підприємство здійснило оплату за товар продавцю нерезиденту на банківській рахунок на суму 12 000,00 Євро, що засвідчується платіжною інструкцією в іноземній валюті №12 від 26.08.2024 АТ АКБ "Львів" (а.с.100).
Також між ТОВ "Рено Командор" та ФОП ОСОБА_2 25.10.2024 укладено договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №25/10/2024 (надалі по тексту також Договір), за підпунктом 1.1 пункту 1 якого предметом Договору є взаємовідносини сторін, пов`язані з перевезенням вантажів у міжнародному сполученні (а.с.106).
В графі "42" (ціна товару) декларації визначено 12 000,00 Євро. А в графах "45" (коригування) і "46" (статистична вартість) зазначено 576 370,00 гривень, яка із урахуванням графи "23" (обмінний курс) 44.69750000, а також з урахуванням витрат на транспортування транспортного засобу (40 000,00 гривень) становить 576 370,00 гривень.
Митну вартість товару визначено за першим (1) методом, тобто ціною договору (контракту), на підтвердження чого заповнено графу "43" митної декларації.
Окрім вказаного, судом встановлено, та не заперечується сторонами, що декларантом одночасно із митною декларацією надано відповідачу такі документи:
- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №3936 від 19.08.2024 (а.с.98);
- автотранспортна накладна №0275973 від 22.10.2024 (а.с.99);
- декларація про проходження товару (Declaration of origin) №3936 від 19.08.2024 (а.с.97);
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 29.01.2023 (а.с.105);
- банківський платіжний документ, що стосується товару №12 від 26.08.2024 (а.с.100);
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару (Довідка) від 25.10.2024 (а.с.103);
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №19/08 від 19.08.2024 (а.с.101-102);
- договір про надання послуг митного брокера №18/09-24 від 18.09.2024;
- договір (контракт) про перевезення за №25/10/2024 від 25.10.2024 (а.с.106);
- інформація про рік виготовлення (а.с.104).
Митним органом 29.10.2024 у зв`язку з виявленими розбіжностями, а саме місце завантаження товару по транспортному документу не відповідає заявленому у митній декларації, розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:
- копію митної декларації країни відправлення;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару (а.с.107).
ТОВ "Рено Командор" звернулось до ФОП ОСОБА_1 з проханням провести оцінку майна (згідно рахунку фактури), колісного екскаватора LIEBHERR моделі А904С, 2008 року виготовлення, номер шасі (VIN-код) НОМЕР_4 , технічний стан незадовільний, бувший у використанні, для підтвердження митної вартості. На вирішення експертного дослідження поставлено питання визначення ринкової вартості об`єкта оцінки з метою підтвердження митної вартості.
ФОП ОСОБА_1 складено звіт про оцінку вартості колісного екскаватора LIEBHERR моделі А904С, 2008 року виготовлення, бувшого у вжитку, згідно висновку №185 від 29.10.2024 про оцінку вартості майна, ринкова (дійсна) вартість колісного екскаватора LIEBHERR моделі А904С, 2008 року виготовлення, номер шасі (VIN-код) НОМЕР_4 , технічний стан незадовільний (дефект гідравліки та редуктора згідно купчі) бувший у використанні, визначена витратним підходом (методом заміщення) для підтвердження митної вартості, станом на 29 жовтня 2024 року становить: 625 218,00 гривень, що еквівалентно 13 988,00 Євро згідно курсу Національного банку України (а.с.91-94).
ТОВ "Брок-ІФ" в інтересах позивача надало митному органу повідомлення від 01.11.2024, згідно якого слідує, що ТОВ "Рено Командор" відповідно до статті 53 МК України надало документи, що підтверджують вартість товару, а саме: експортну декларацію країни відправлення №24LTLU90001936C1B6 від 23.10.2024, банківський платіжний документ №12 від 26.08.2024, висновок про оцінку вартості майна №185 від 29.10.2024. Інші додаткові документи, що стосуються товару відсутні та додаватися не будуть. Просило винести рішення щодо митної вартості раніше десятиденного терміну (а.с.108).
У зв`язку з наведеним, Івано-Франківською митницею Державної митної служби України прийнято оскаржуване Рішення №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024, в графі 33 якого в розділі "обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначені ті ж причини що й в Картці відмови (а.с.109).
При цьому, Івано-Франківською митницею Державної митної служби України за резервним методом скориговано задекларовану митну вартість товару (12 894,90 EUR, що еквівалентно 576 370,00 гривень) і визначено її в розмірі (23 660,00 EUR).
Не погоджуючись із такою відмовою відповідача у прийнятті митної декларації та коригування митної вартості товару, товариство звернулось, в порядку статті 55 МК України, із заявою від 06.12.2024 за №06/12 до начальника Івано-Франківської митниці Державної митної служби України, де ставив питання про скасуванні спірного рішення та картки відмови (а.с.61-62).
Івано-Франківською митницею за результатами розгляду заяви ТОВ "Рено Командор" від 06.12.2024, останнього листом від 18.12.2024 за №7.21-4/28-04-01/13/4661 повідомленого про неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості товарів і скасування спірного рішення, у зв`язку з неподанням документів, які містять у своєму складі відомості про вартість товарів та базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню (а.с.65).
Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню картка відмови №UA206030/2024/000184 від 01.11.2024 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 (надалі по тексту також МК України, Кодекс).
Митне оформлення за правилами регулювання положень частини 1 статті 248 коментованого Кодексу розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1 статті 257 МК України).
Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 МК України).
Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 МК України, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).
Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Кодексу слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
У частині 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Як визначено частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. В частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується. А саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями статті 64 МК України.
Так, згідно зі статтею 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.
Із наведених положень слідує, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості, у тому числі якщо декларант самостійно визначає митну вартість за резервним методом. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині 3 статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.
Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.
- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №3936 від 19.08.2024 (а.с.98);
- автотранспортна накладна №0275973 від 22.10.2024 (а.с.99);
- декларація про проходження товару (Declaration of origin) №3936 від 19.08.2024 (а.с.97);
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 29.01.2023 (а.с.105);
- банківський платіжний документ, що стосується товару №12 від 26.08.2024 (а.с.100);
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару (Довідка) від 25.10.2024 (а.с.103);
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №19/08 від 19.08.2024 (а.с.101-102);
- договір про надання послуг митного брокера №18/09-24 від 18.09.2024;
- договір (контракт) про перевезення за №25/10/2024 від 25.10.2024 (а.с.106);
- інформація про рік виготовлення (а.с.104).
Зазначені документи містять усі необхідні реквізити сторін: продавця Private Limited Liability Company UAB "LIKURA" та покупця ТОВ "Рено Командор", особисті підписи, а також відтиск печатки фірми (нерезидента) продавця. Окрім цього, такі документи містять детальний опис товару, який дає можливість ідентифікувати його, а також кількість та ціну товару.
Суд не знайшов фактичних і юридичних підставі вважати, що подані декларантом позивача 29.10.2024 до митного оформлення документи - рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №3936 від 19.08.2024 (а.с.98), зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №19/08 від 19.08.2024 (а.с.101-102), банківський платіжний документ, що стосується товару №12 від 26.08.2024 (а.с.100), за назвою і змістом не відповідали вимогам пунктів 1-4 частини другої статті 53 МК України.
Стосовно доводів Митниці про те, що надані декларантом додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення вартості, а саме:
- у автотранспортній накладній від 22.10.2024 за № 0275973 вказано інше місце завантаження та інший реєстраційний номер транспортного засобу;
- наданий декларантом висновок про вартість товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути взятий до уваги у зв`язку 13 невиконанням вимог наказу Міністерства Юстиції України ФДМУ від 24.11.2003 за №142/5/2092, а саме відсутні відомості зазначені в п 4.4., п.л. и):Дані про час і місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом), а також не зафіксовано факт перебування експерта у ЗМК ВМО за №№3 м/п "Прикарпаття" СТЗ ТОВ "ТЕП" (код місця доставки 206-202-1-1) за адресою Івано-Франківська обл., с.Микитинці, вул. Юності, 47, тому виникають сумніви про якість проведення експертного дослідження, то суд вказує на таке.
Так, між ТОВ "Рено Командор" та ФОП ОСОБА_2 25.10.2024 укладено договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №25/10/2024, за підпунктом 1.1 пункту 1 якого предметом Договору є взаємовідносини сторін, пов`язані з перевезенням вантажів у міжнародному сполученні (а.с.106).
Згідно довідки про транспортні витрати від 25.10.2024 за №25/3 по перевезенні вантажу автомобілем НОМЕР_2 водій ОСОБА_3 за договором від 25.10.2024 за №25/10/2024 для ТОВ "Рено Командор" екскаватора LIEBHERR A904C, від Klaipeda Медика (Україна) становить 40 000,00 гривень, Медика (Україна) Івано-Франківськ (Україна) становить 1 500,00 гривень. Загальна вартість перевезення складає 41 500,00 гривень. Страхування вантажу не проводилось, завантажувальні роботи проводилися за рахунок відправника. Вантаж консолідований (а.с.103).
Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) 4LA №0275973 від 22.10.2024 також містить відомості про перевізника, а саме в графі 23 вказано прізвище та ім`я водія ОСОБА_4 , яким і здійснювалось транспортування товару згідно довідки про транспортні витрати від 25.10.2024 за №25/3.
Водночас, під час проведення митних консультацій у відповідача не було жодних зауважень з приводу транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу, втім такі зауваження виникли саме під час прийняття спірного рішення та картки відмови, що позбавляє декларанта об`єктивної можливості надати додаткові документи та необхідні пояснення з цих питань.
Також під час проведення митних консультацій Митниця вказала на те, що місце завантаження товару по транспортному документу не відповідає заявленому у митній декларації.
Як слідує з відомостей відкритої (публічної) мережі інтернет, веб-сайту Wikipedia (перекладеного на українську мову за допомогою сервісу Google-translate):
- Міцкай- село в муніципалітеті Клайпедського району , поруч із дорогою 141 Каунас - Юрбаркас - Шилуте - Клайпеда та залізницею Клайпеда - Тілже, за 2 км на північ від Дітуви.
Таким чином зазначення у митній декларації Клайпеда не може вважатись розбіжністю із зазначенням у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) 4LA №0275973 від 22.10.2024 с. Міцкай, Литва, оскільки вказаний населений пункт входить до складу адміністративно-територіальної одиниці Клайпеда, а доводи митного органу в цій частині є необґрунтованими.
Згідно з Інкотермс-2020, EXW ("Франко завод", Ex Works) міжнародний торговельний термін, який зобов`язує продавця відкрити доступ до товару для покупця на заводі, складі, фірмі чи в офісі.
Відповідно до Інкотермс-2010, FCA (Free Carrier, або "Вільний перевізник") - означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.
За змістом підпункту 1.2 пункту 1 договору міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом за №25/10/2024 від 25.10.2024 (а.с.106), перевізник зобов`язується прийняти і доставити ввірений йому замовником вантаж, до пункту призначення і передати його вантажоодержувачу, а замовник зобов`язується оплатити перевезення вантажу, відповідно до умов цього договору.
З аналізу вказаного договору слідує, що доставка відбувалась на умовах FCA, а не EXW, даний договір був у розпорядженні митного органу, звідки останній міг встановити за якими умовами здійснено поставку товару, а тому доводи Митниці у цій частині є безпідставними.
Також незрозумілою є вимога митного органу надати декларантом експертний висновок про вартість товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, оскільки, жодних зауважень до первинно поданих документів у відповідача не виникало.
Втім, окремої оцінки заслуговує наданий ТОВ "Рено Командор", на вимогу Митниці, звіт про оцінку вартості колісного екскаватора LIEBHERR A904C, 2008 року виготовлення, бувшого у вжитку та відповідний висновок №185 (а.с.91-94).
При ретельному дослідженні вказаного звіту, суд встановив, що об`єктами визначення вартості обладнання за порівняльним підходом стали наступні транспортні засоби:
- Wheel excavator Liebherr A900 C LITRONIC (2008 рік);
- Liebherr A924B (2009 рік);
- Liebherr A904 Liatronic material handler (2007 рік).
Предметом декларування у даних правовідносинах є саме екскаватора LIEBHERR моделі А904С, 2008 року виготовлення. Вказані вище ТЗ різних моделей, з різними технічними характеристиками та років випуску, що безпосереднього впливає на фактор ціноутворення, а тому отриманий на вимоги митного органу ТОВ "Рено Командор" звіт про оцінку вартості колісного екскаватора LIEBHERR A904C, 2008 року виготовлення, бувшого у вжитку та відповідний висновок №185, не може підтвердити вартість заявленого до митного оформлення навантажувача за ціною 625 218,00 гривень, що еквівалентно 13 988,00 Євро.
За доводами відповідача не зафіксовано факт перебування експерта у ЗМК ВМО за №№3 м/п "Прикарпаття" СТЗ ТОВ "ТЕП" (код місця доставки 206-202-1-1) за адресою Івано-Франківська обл., с. Микитинці, вул. Юності, 47, втім таких доказів митний орган суду не надав.
На противагу вказаному у заяві оцінювача (а.с.94) зазначено, що ОСОБА_1 особисто виконав обстеження об`єкта оцінки, аналіз наданої інформації та іншої інформації, що представляє інтерес у зв`язку із наданою роботою.
У відзиві на позовну заяву, Івано-Франківська митниця вказала на обставину відмінного зазначення у документах року випуску екскаватора, зокрема, у контракті №19/08 від 19.08.2024 зазначено рік випуску 2009, у рахунку-фактурі (інвойс) №3936 від 19.08.2024 рік випуску 2009, у митній декларації 2008, у реєстраційному документі 2009, також у звіті №185 рік випуску 2008.
Зазначені розбіжності у році випуску екскаватора не лягли в основу оскаржуваного рішення та картки відмови, а лише вказані відповідачем у поданому відзиві, а відтак вказані доводи не можуть вважатись об`єктивною підставою для визнання правомірними спірних рішень, оскільки картку відмови №UA206030/2024/000184 від 01.11.2024 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024 прийняті митним органом не з зазначених мотивів.
Водночас, як слідує з відомостей свідоцтва про реєстрацію трактора та самохідної машини №0364024 у графі "рік випуску або дата першої реєстрації" зазначено 2009, втім згідно таблички (шильду), розміщено на екскаваторі VIN-код НОМЕР_1 [співпадає з номером шасі (VIN-кодом) об`єкта декларування (екскаватора)] моделі А904С, марки LIEBHERR, в графі year of manufacture (що дослівно перекладається як рік виробництва) зазначено 2008, однак митним органом не надано оцінки таким відомостям.
Окремо слід підмітити, що на етапі винесення спірних рішень у митного органу не виникало жодних зауважень до вказаних документів, в розрізі відмінного зазначення року випуску екскаватора.
Не заслуговують й на увагу доводи позивача, що джерелом підтвердження митної вартості транспортного засобу є також лист продавця товару від 19.01.2025 про обставину помилкового зазначення у контракті №19/08 від 19.08.2024 та рахунку-фактурі №3936 від 19.08.2024 року випуску 2009 екскаватора, оскільки такий складений після прийняття рішення про коригування митної вартості, а тому останній не був предметом оцінки відповідача, а отже не може бути взятий до уваги судом, як доказ при вирішенні цього спору по суті вимог.
З огляду на зазначене, необхідно прийти до висновку, що відповідач не надав доказів, які б ставили під сумнів первинно подані декларантом документи, в тому числі в частині відображення ціни товару, або вказували б на розбіжності в кількісних чи якісних показниках такої ціни.
Втім, слід звернути увагу відповідача на право митних органів щодо проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів визначених статтею 345 МК України, у разі виявлення будь-яких інших зауважень стосовно документів, що підтверджують достовірність визначення митної вартості товарів.
З приводу застосування відповідачем у спірному випадку резервного методу (стаття 64 Митного кодексу України) та відсутності можливості послідовного використання методів визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів за статтями 59 і 60 Митного кодексу України, суд виходить із наступних аргументів та мотивів.
По-перше, відмінними є товари, зазначені в графі 31 митних декларацій.
Позивач декларував екскаватор на колісному ходу з обертанням верхньої частини на 360 градусів, марки LIEBHERR, модель А904С, рік виготовлення 2008, був у користуванні. Серійний номер НОМЕР_1 . Потужність двигуна 95 кВт. Потребує ремонту гідравлічна система та редуктор. Торговельна марка LIEBHERR. Країна походження DE" (а.с.88).
Є очевидним той факт, що порівнювані товари не тільки не є аналогічними, а й повністю різними за модельним рядом, а також якісними характеристиками, що явно вказує на більшу ціну від вартості товару, який ввозив позивач.
Відповідач не довів перед судом, що відмінність у модельному ряді порівнювальних товарів, поряд із співпадінням щодо року випуску та інших ознак, які характеризують спірний товар, не впливає на ціну останнього та може розцінюватися як "подібний (аналогічний) товар".
По-друге, у випадку із декларацією від 13.06.2023 країну відправлення (експорту) задекларовано "Франція", FR (графи 11, 15), а у декларації позивача від 29.10.2024 такою країною є "Литва", LT (графи 11, 15). Вказане безумовно щонайменше впливає на вартість транспортування такого товару, яка є складовою митної вартості. До прикладу, відстань від Solgne (Франція) до Медики складає приблизно 1 800 кілометрів, в той час як між Klaipeda (Литва) та Медика становить приблизно 720-730 кілометрів.
По-третє, відрізняються й умови поставки, так позивачу згідно з рядком 20 декларації від 29.10.2024 екскаватор поставлявся на умовах FCA, в той час як згідно рядка 20 декларації від 13.06.2023, умови поставки товару EXW, що також беззаперечно впливає на ціну такого товару.
Відповідач не надав, ані позивачу, ані суду математичних обрахунків корегування вартості, пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, з яких суд міг би встановити достовірність скорегованої митної вартості.
З урахуванням вказаного, на переконання суду, позивачем подано до Митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.
Правильність визначення митної вартості позивачем відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Протиправність рішень Митниці, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за основним методом та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.
По-перше, суд констатує, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого статтею 64 МК України, не довів перед судом про наявність обґрунтованих застережень щодо застосування у спірних відносинах шостого методу, в тому числі в частині:
- не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості;
- наявності достатніх умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості товару.
По-друге, відповідач не зміг аргументовано довести, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення митної вартості товару.
По-третє, відповідач ні під час здійснення митного контролю спірного товару, ні у відзиві на позов не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подані декларантом при митному оформленні товару, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки, зміни і підтирання окремих/усіх числових значень нанесених машинописним чи рукописним способом, або не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за такий товар.
Суд зазначає, що згідно пункту 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024, - не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Верховний Суд в постанові від 02.07.2020 за результатом розгляду справи №804/2061/17 зазначив:
"…Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2017/000010/1 від 25.02.2017 року, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
При цьому Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган…".
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Зрештою, суд вважає, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.
Однак, контролюючим органом не доведено, що подані позивачем документи не підтверджують митну вартість товару, а також те, що позивач мав надати саме ті документи, які витребувано митним органом (висновок експертної організації), з огляду на відсутність зауважень щодо розбіжностей в митній декларації та долучених до неї документах, що підтверджують митну вартість товару.
Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може бути самостійною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю (іншим обраним законним методою) та, як наслідок, коригування митної вартості таких товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Суд вказує на право декларанта (його уповноваженої особи) визначити митну вартість за основним методом. При визначенні вартості товару особа має надати митному органу необхідні і достатні відомості про митну вартість, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних.
Враховуючи вищевказане, суд констатує, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206030/2024/000184 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024 в порушення пунктів 1, 2 і 4 частини другої статті 55 МК України не містять:
- належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
- наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, заявленої декларантом;
- належного обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відтак Митниця, приймаючи картку відмови №UA206070/2024/000002 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206070/2024/000001/2 від 03.01.2024 діяла не на підставі законів України, а також без урахування усіх обставин.
Таким чином, суд дійшов висновку, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206030/2024/000184 і рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024 - є протиправними та такими, що підлягають до скасування.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в загальному розмірі 6 056,00 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи платіжна інструкція №1648 від 26.11.2024 (а.с.9).
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС України).
Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 6 056,00 гривень.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 132 КАС України).
Згідно статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача, Шевченком Кирилом Тарасовичем, котрий діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ за №1079637 від 28.11.2024, в адміністративному позові просить стягнути на користь ТОВ "Рено Командор" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, станом на дату ухвалення рішення у справі №300/9673/24, в матеріалах адміністративного позову містяться:
- ордер на надання правничої допомоги серії АТ за №1079637 від 28.11.2024 (а.с.10).
В позовній заяві представник позивача зазначив, що докази щодо розміру витрат на послуги адвоката будуть подані після ухвалення рішення суду.
Таким чином, представником позивача, на виконання вимог статті 134 КАС України, не надано суду належних доказів, які підтверджують здійснення ТОВ "Рено Командор" витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень, з огляду на вказане, у суду відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування останніх.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України №UA206030/2024/000184.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України №UA206030/2024/000017/1 від 01.11.2024.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Рено Командор" (ідентифікаційний юридичної особи, ), вул. Богдана Хмельницького, 109 Б, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77311;

представник позивача Шевченко Кирило Тарасович (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , ордер на надання правничої допомоги серії АТ за №1079637 від 28.11.2024), бульвар Незалежності, 6/141, м. Калуш, 77304;

відповідач Івано-Франківська митниця Державної митної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи, ), вул. Чорновола, 159, м.Івано-Франківськ, 76005.

Суддя Чуприна О.В.