Справа № 207/1559/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2025 року м. Дніпросправа № 207/1559/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1

на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2025 року (суддя Подобєд О.К.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1590933 від 05.03.2024, винесену посадовою особою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Шевченком Дмитром Анатолійовичем, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення; повернути з державного бюджету 340,00 грн, сплачених в якості штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1590933 від 05.03.2024, винесену посадовою особою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Шевченком Дмитром Анатолійовичем; визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 , який 05.03.2024 о 11 год. 28 хв. на перехресті вул. Макарова та вул. Криворізька у м. Дніпро, керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 і заборонного сигналу світлофору та здійснив зіткнення з транспортним засобом TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. ст. 122. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та зобов`язати Департамент патрульної поліції притягнути до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 , а також стягнути судові витрати.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2025 року скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1590933 від 05.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 340 (триста сорок) гривень 00 копійок, сплачених в якості штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1590933 від 05.03.2024, винесену посадовою особою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Шевченком Дмитром Анатолійовичем. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211 гривень 20 копійок. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. ОСОБА_1 не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, в апеляційній скарзі просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційні скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що старшим лейтенантом поліції 4 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Шевченком Д.А. 05.03.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1590933, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, 05.03.2024 о 13:19 год. в м. Дніпро по вул. Макарова, 27А водій, керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18, а саме здійснив проїзд прямо, де дозволяється рух тільки праворуч, чим порушив п. 8.4.г ПДР України.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, окрім іншого, зазначив, що у порушення ст. 61 Конституції України відповідач двічі притягнув його до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Також вказує, що посадова особа патрульної поліції, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, не представилась, не роз`яснила права та обов`язки, не надала можливість надати докази, клопотання, пояснення, ніяких доказів у присутності не досліджувала. Також вказує, що працівники патрульної поліції зобов`язані були притягнути до адміністративної відповідальності іншого учасника ДТП ОСОБА_2 .

Скасовуючи названу постанову, суд першої інстанції виходив з того, що наданими до суду відеозаписами зафіксовано момент ДТП, відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції зафіксовано як поліцейські оформлювали ДТП. Також в матеріалах справи міститься постанова судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2024 у справі № 204/2647/24 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн на користь держави. Зважаючи на те, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, винуватість позивача не доведена. Окрім того суд звернув увагу, що позивача вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що відповідачем не було доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не надано доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваної постанови.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що рішення суду не містить правового обґрунтування в частині задоволених позовних вимог щодо повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 340,00 грн, сплачених в якості штрафу. Так само постанова суду не містить обґрунтувань в частині відмовлених позовних вимог.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах доводів учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розділ 8 ПДР містить пункт 8.4.г, згідно з яким дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідачем не було доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_3 не заперечує порушення наказового знака ПДР, здійснивши проїзд прямо, де дозволяється рух тільки праворуч.

Водночас суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи позивача, що оскаржувана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9 визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Так, із відеозаписів вбачається, що поліцейські зосередились на складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, натомість процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст 122 КУпАП дотримано не було. Більш того, з відеозапису вбачається, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП жінка поліцейська вручила ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення та повідомила про необхідність сплатити 340,00 грн.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що статтею 383 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити, у тому числі, найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову.

Як було зазначено вище, з відеозапису вбачається, що постанова була складена поліцейською-жінкою, проте в самій постанові зазначено ПІБ особи, яка її «винесла» ОСОБА_4 ., що є грубим порушення вимог статті 383 КУпАП та свідчить про прийняття постанови неуповноваженою особою.

Встановлене судом апеляційної інстанції порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Натомість позовна вимога повернути з державного бюджету 340,00 грн, сплачених в якості штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не підлягає задоволенню, адже відповідно до статті 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним накладенням адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або виправних робіт, провадиться в порядку, встановленому законом.

В даній справі сума штрафу, визначено в оскаржуваній постанові, була сплачена позивачем добровільно, а не стягнуто в примусовому порядку, а тому відшкодування шкоди вирішується за окремою законодавчою процедурою.

Щодо висновків суду першої інстанції та доводів позивача про подвійне притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, останні є помилковими, адже статті 122 та 124 КУпАП мають різну правову природу, справи про притягнення особи до адміністративного правопорушення розглядаються різними органами (поліцейським та судом відповідно) та за різною процедурою.

При цьому не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 , який 05.03.2024 о 11 год. 28 хв. на перехресті вул. Макарова та вул. Криворізька у м. Дніпро, керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 і заборонного сигналу світлофору та здійснив зіткнення з транспортним засобом TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 122, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та зобов`язання Департамент патрульної поліції притягнути до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з`ясування обставин та вини кожної з осіб учасників дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП могло бути досліджено виключно у судовій справі № 204/2647/24, при цьому інша сторона ДТП не може порушувати в загальному позовному поряду за нормами КАС України питання щодо притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2025 року в адміністративній справі № 207/1559/24 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1590933 від 05.03.2024.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 01 квітня 2025 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 01 квітня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров