Справа № 380/20425/24
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 рокусправа № 380/20425/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Драганчук О.В.,

за участю:

представника позивача Дворніков А.О.,

представників відповідача Пирогов С.В., Глушко С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Львові в режимі відеоконференцзв`язку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в

Акціонерне товариство ДТЕК Західенерго (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; ) звернулось до суду із позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, пр-т Поля Олександра, 57; ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №592/32-00- 23-26/23269555 від 17.06.2024;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №813/32-00- 23-26/23269555 від 30.08.2024.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень слугував встановлений податковим органом факт неправомірного застосування позивачем пониженої ставки податку (2% замість 15%) при виплаті доходів у вигляді процентів за користування кредитними коштами на користь нерезидента DTEK HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) на загальну суму 7 029 607,00 грн., чим порушено підпункт 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України (надалі також ПК України). Такий висновок податкового органу грунтується на тому, що компанія DTEK HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) має в Україні постійне місце діяльності (функції управління), через яке в значних обсягах здійснює діяльність на території України в розумінні п.п. 1, 5 ст. 5 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, підписаної 08.11.2012 між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр, та ратифікованої Законом №412-VII від 04.07.2013, набрала чинності для України 07.08.2013 (надалі також Конвенція) та підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Позивач не погоджується з таким висновком податкового органу покликаючись на норми Конвенції, за змістом яких підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України (пункт 103.4 статті 103 ПК України). Вказує, що на момент виплати процентів позивачем на користь DTEK HOLDINGS LІMITED, останній був резидентом Республіки Кіпр, що засвідчено Сертифікатом Податкового управління Міністерства фінансів Республіки Кіпр №12174860Р, за змістом якого DTEK HOLDINGS LІMITED, компанія заснована та зареєстрована на Кіпрі з податковим ідентифікаційним номером 12174860Р, є резидентом Кіпру відповідно до Конвенції. На переконання позивача, наявність у позивача довідки про статус компанії DTEK HOLDINGS LIMITED як податкового резидента Республіки Кіпр за 2017 рік, свідчить про обґрунтованість застосування пільгової ставки податку, встановленої Конвенцією.

Позивач також спростовує доводи податкового органу про наявність ознак постійного представництва DTEK HOLDINGS LIMITED на території України, покликаючись на те, що позиція відповідача базується на припущеннях та помилковому трактуванні законодавства, яке регулює поняття «постійне представництво». Вказує, що відповідно до пункту 7 ст. 5 Конвенції, той факт, що компанія, яка є резидентом Договірної Держави, контролює чи контролюється компанією, яка є резидентом іншої Договірної Держави або яка здійснює підприємницьку діяльність у цій іншій Державі (через постійне представництво чи будь-яким іншим чином), сам по собі не перетворює одну з цих компаній у постійне представництво іншої. Зазначає. що такий критерій визначення постійного представництва, як те, що фізичні особи відіграють важливу роль в діяльності групи компаній, нормами чинного законодавства та Конвенцією не визначений. Покликається на положення Модельної Конвенції ОЕСР, на основі якої підписано Угоду між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно, якими наведені критерії для оцінки діяльності представництв як допоміжної або підготовчої та здійснює їх аналіз, зокрема, щодо відсутності у представництва ознак переважності основної діяльності з ознаками діяльності нерезидента (материнської компанії), визначеним у статутних документах нерезидента, оскільки DTEK HOLDINGS LIMITED не є промисловим чи виробничим підприємством, не здійснювала на території України будь-якої підприємницької (господарської) діяльності, не надавала будь-яких професійних послуг, а також не здійснювала будь-якої іншої діяльності незалежного характеру, відповідно й не отримувала на території України доходу від підприємницької діяльності.

В підтвердження своєї позиції позивач також зазначає, що правомірність оподаткування виплат процентів за Кредитним договором № 07112014/3 від 07.11.2014 та № 07112014/4 від 07.11.2014 за ставкою 2% у попередніх податкових періодах уже була предметом податкової перевірки. Жодних порушень законодавства перевіркою виявлено не було. У зв`язку з наведеним, а також враховуючи той факт, що виплати здійснювалися на користь того самого нерезидента (DTEK HOLDINGS LIMITED, Кіпр) та за тими самими Кредитними договорами (№ 07112014/3 від 07.11.2014 та № 07112014/4 від 07.11.2014) позивач переконаний, що діяв у повній відповідності до чинного законодавства України, оскільки правомірність його дій у аналогічних правовідносинах раніше була підтверджена контролюючим органом.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову та призначено підготовче засідання на 06.11.2024.

24.10.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що перевіркою повноти визначення АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО суми податку з доходу нерезидента із джерелом їх походження з України за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 встановлено порушення підприємством: підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податкові зобов`язання щодо утриманих податків з доходів нерезидентів із джерелом походження з України за 2017 рік у сумі 7 029 607 грн.. Такий висновок грунтується на тому, що протягом 2017 року при виплаті процентів на користь DTEK HOLDINGS LIMITED неправомірно підприємством утримано податок на доходи нерезидента джерелом походження з України за ставкою 2% замість 15%, оскільки з отриманої на запит ДПС України, від компетентних органів Республіки Кіпр (лист від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V.278 Р.999) та Королівства Нідерландів (лист від 05.10.2023 №HEF19838-V) інформації компанія DTEK HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) має в Україні постійне місце діяльності (функції управління), через яке в значних обсягах здійснює діяльність на території України в розумінні п.п.1, 5 ст.5 Конвенції та підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Приймаючи до уваги, що нерезидент не зареєстрував в Україні постійного представництва, а АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО сплачувало доходи у вигляді процентів не на користь постійного представництва, а безпосередньо на користь нерезидента, при виплаті відповідних процентів АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО мало утримати з суми такого доходу податок на репатріацію за ставкою 15%. Відповідач зазначає, що відповідно до п.4 ст.11 Конвенції, положення пунктів 1 і 2 цієї статті не застосовуються, якщо особа фактичний власник процентів, яка є резидентом Договірної Держави, здійснює підприємницьку діяльність в іншій договірнй Державі, в якій виникають проценти через розташоване в ній постійне представництво, і боргова вимога, на підставі якої сплачуються проценти, справді пов`язана з таким постійним представництвом. У такому випадку застосовуються положення статті 7 цієї Конвенції, зокрема, положення п.1 ст.7 Конвенції дозволяють застосування в Україні будь - яких правил, спрямованих на стягнення податку з компанії DTEK HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр), яка здійснює діяльність в Україні через постійне представництво (в розумінні, яке цьому терміну надає Конвенція). Таким правилом є підпункт 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, який зобов`язує особу, що виплачує доходи на користь нерезидента (АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО) утримати з відповідних доходів податок за ставкою 15%.

Ухвалою від 04.11.2024 задоволено клопотання представників позивача та відповідача про участь у судових засіданнях у справі №380/20425/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, всі подальші судові засідання по справі постановлено проводити в режимі відеоконференції з використанням комплексу технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ВКЗ за участю представників позивача та відповідача.

Ухвалою від 06.11.2024 суд за клопотанням представника позивача витребував у Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків належним чином завірені копії листа Департаменту міністерства фінансів Республіки Кіпр від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V/278 Р.999 та листа Королівства Нідерландів від 05.10.2023 №HEF19838-V, а також інших документів, які були отримані від компетентних органів інших країн у відповідь на спеціальні запити щодо взаємовідносин АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» з нерезидентом «DTEK HOLDINGS LIMITED», в зв`язку з чим оголосив перерву до 27.11.2024.

20.11.2024 на адресу суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів, а саме належним чином завірених копій листа Департаменту міністерства фінансів Республіки Кіпр від 13.09.2022 N3.10.43.2А V278 Р.999 та листа Королівства Нідерландів від 05.10.2023 NHEF19838-V та їх переклад.

27.11.2024 підготовче засідпння відкладено до 09.12.2024 за клопотанням представника позивача для оформлення клопотання про витребування додаткових доказів.

06.12.2024 та 09.12.2024 представник позивача подав клопотання про витребування доказів, у яких просив витребувати у відповідача копію фінансової звітності DTEK HOLDINGS LIMITED; копію додатків №1, 2, 3, 6 до листа від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V/278 Р.999; копію додатків 4, 5 до листа від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V/278 Р.999; 39 додатків до листа від 05.10.2023 №HEF19838-V; повний текст документу PWC щодо фінансової звітності; повний текст документу з найменуванням: DTEK Holdings Limited 23 Операції зі зв`язаними сторонами. Клопотання мотивоване тим, що з аналізу наданих відповідачем документів позивач дійшов висновку, що останнім надано не всі документи, що були отримані від компетентних органів інших країн у відповідь на спеціальні запити щодо взаємовідносин АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" з нерезидентом "DTEK HOLDINGS LIMITED".

09.12.2024 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 08.01.2025 у зв`язку з клопотанням представника відповідача надати час для ознайомлення з клопотаннями про витребування доказів.

27.12.2024 представник відповідача подав заперечення на клопотання про витребування доказів. Зазначив, що на запит ДПС України, компетентним органом Республіки Кіпр (лист від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V.278 Р.999), стосовно компанії DTEK HOLDINGS LIMITED надано матеріали справи на 348 аркушах, а на запит ДПС України, компетентним органом Королівства Нідерландів (лист від 05.10.2023 справа №HEF19838-V), щодо відкритого рахунку в банку Deutsche Bank AG Amsterdam (Королівство Нідерландів) компанією DTEK HOLDINGS LIMITED надано матеріали справи на 207 аркушах. Водночас при проведенні перевірки AT ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО були використані матеріали вищезазначених відповідей від компетентних органів стосовно взаємовідносин AT ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО з нерезидентом DTEK HOLDINGS LIMITED, які зазначені в акті перевірки від 13.05.2024 №498/32-00-23-21/23269555. Вказує, що нотаріально завірені офіційні переклади відповідей від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/A V.278 Р.999, лист від 05.10.2023 справа №HEF 19838-V та додатки до них були надані лише ті сторінки, які безпосередньо використовувались при складанні акту перевірки, а тому вважає за недоцільне надавати офіційний нотаріальний переклад всіх сторінок, оскільки отримані матеріали від ІКО мають значний обсяг та не використовувались в акті документальної позапланової виїзної перевірки AT ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО.

07.01.2025 представник позивача подав пояснення у справі № 380/20425/24, в яких в доповнення до позовної заяви вказує, що наявність у позивача належним чином легалізованої довідки про статус компанії DTEK HOLDINGS LIMITED як податкового резидента Республіки Кіпр за 2017 рік, свідчить про обґрунтованість застосування пільгової ставки податку, встановленої Конвенцією. Звертає увагу суду, що у нерезидента DTEK HOLDINGS LIMITED відсутнє місце діяльності, відсутнє будь-яке фіксоване приміщення засноване для діяльності безпосередньо нерезидента чи його працівників (представників) на території України, так само як і нерезидент не веде господарської діяльності на території України, тобто відсутні будь-які ознаки постійного представництва в розумінні п. 1, 5 статті 5 Конвенції. Вказує, що станом на сьогодні відповідно до інформації, яка міститься в офіційному відкритому реєстрі Республіки Кіпр, який веде Департамент реєстрації компаній та офіційного ліквідатора, вказана компанія наразі має зареєстрований офіс та місце здійснення діяльності за адресою: 205 Archbishop Makarios III Avenue Victory House, Flat/Office 303, 3030 Limassol, Cyprus.

Ухвалою від 08.01.2025 суд за клопотанням представника позивача витребував у Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків копію фінансової звітності DTEK HOLDINGS LIMITED; копію додатків №1, 2, 3, 6 до листа від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V/278 Р.999; копію додатків 4, 5 до листа від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V/278 Р.999; 39 додатків до листа від 05.10.2023 №HEF19838-V; повний текст документу PWC щодо фінансової звітності; повний текст документу з найменуванням: DTEK Holdings Limited 23 Операції зі зв`язаними сторонами, в зв`язку з чим оголосив перерву до 05.02.2025.

16.01.2025 представник відповідача на виконання вимог ухвали суду подав витребувані судом документи.

03.02.2025 представник позивача подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що з аналізу поданих відповідачем документів вважає, що обставини, які в них зазначені, спростовують доводи відповідача щодо наявності в DTEK HOLDINGS LIMITED постійного представництва на території України в будь-якому вигляді, або будь-яких ознак, що можна ототожнювати з постійним представництвом. Відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 здійснювали від імені DTEK HOLDINGS LIMITED на території України будь - яку підприємницьку (господарську) діяльність, надавали будь-які професійні послуги, а також здійснювали будь-яку іншу діяльність незалежного характеру, відповідно й не отримували на території України доходу від підприємницької діяльності. На території України нерезидентом не проводились збори виконавчого органу, не приймались управлінські рішення та не здійснювалась поточна (операційна) діяльність нерезидента його посадовими особами, не здійснювалось управління банківськими рахунками відкритими в іноземних банках, не вівся бухгалтерський облік та не здійснювалось управління персоналом. Вважає, що наявність у зазначених осіб громадянства України не може бути безпосередньою ознакою наявності у компанії-нерезидента постійного представництва на території України.

05.02.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 19.02.2025 для надання можливості представнику відповідача відреагувати на додаткові пояснення представника позивача.

06.02.2025 представник позивача подав додаткові пояснення щодо легалізації документів, в яких посилаючись на судову практику Верховного Суду у постановах від 14.09.2022 у справі № 830/1862/20 та від 04.10.2023 у справі № 380/2869/22, а також у справі №826/24815/15 вважає, що оскільки на момент призначення перевірки та під час прийняття оскаржуваного рішення у відповідача були відсутні належним чином легалізовані документи від компетентних органів іноземних держав, а тому і висновки перевірки, які оформлені в Акті перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, є протиправними та призводять до визнання протиправними та скасування оскаржувантх податкових повідомлень-рішень.

17.02.2025 представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких спростовує доводи позивача щодо необхідності легалізації поданих документів, оскільки ні Конвенцією про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах, укладену 25 січня 1988 року у м. Страсбурзі та підписану від імені України 20 грудня 2004 року у м. Страсбурзі, яка ратифікована Законом України від 17 грудня 2008 року № 677-VІ, ні Порядком обміну податковою інформацією за спеціальними письмовими запитами з компетентними органами іноземних країн, затвердженими наказами Міністерства фінансів України від 30.11.2012 №1247 та від 16.04.2022 №118, не передбачено обов`язкового здійснення офіційного перекладу відповідних документів (листів), їх легалізацію. Вважає, що Закон України «Про міжнародне приватне право», який визначає обов`язок легалізації іноземного документа, застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносинах з іноземним елементом з чітко окресленою метою. Водночас, отримання та використання інформації в порядку взаємної адміністративної допомоги в податкових справах знаходиться в площині публічного права та регулюється Конвенцією.

Ухвалою від 19.02.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 05.03.2025.

В судовому засіданні 05.03.2025 оголошено перерву до 19.03.2025.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, поясненнях та додаткових поясненнях.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Суд, заслухавши думку представників сторін з їх участю на засіданні, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Відповідно до наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 11.04.2024 №85-п та на підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.21 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 розділу ІІ, підпунктів 69.22, 69.351, п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО () з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині оподаткування доходів, отриманих нерезидентом, із джерелом їх походження з України, при виплаті доходу у вигляді процентів на користь DTEK HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 13.05.2024 № 498/32-00-23-21/23269555 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі також ПК України), а саме неправомірно застосовано понижену ставку податку (2% замість 15%) при виплаті доходів у вигляді процентів за користування кредитними коштами на користь нерезидента DTEK HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) на загальну суму 7 029 607,00 грн., в результаті чого підприємством занижено податкові зобов`язання щодо утриманих податків з доходів нерезидентів із джерелом походження з України за 2017 рік у сумі 7 029 607 грн., в тому числі по періодах: - І квартал 2017 року 3 741 970 грн. - півріччя 2017 року 5 603 410 грн. - три квартали 2017 року 6 683 557 грн. - 2017 рік 7 029 607 гривні.

Так, перевіркою встановлено, що виплати доходів у вигляді процентів на користь DTEK HOLDINGS LIMITED АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 здійснювались на підставі Кредитних договорів від 07.11.2014 №07112014/3 та від 07.11.2014 №007112014/4.

Кредитний договір від 07.11.2014 №07112014/3 підписано зі сторони DTEK HOLDINGS LIMITED (Кіпр) Спеціалізованим Директором Всеволодом Старухіним, який діє на підставі Статуту та резолюцій Ради директорів від 05.11.2014, в подальшому «Кредитор» та зі сторони ПАТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО (м.Львів, Україна) (Позичальник) Божко Володимирем Вячеславовичем, який діє на підставі Довіреності, посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній С.Б. від 24.10.2014 №1678. Кредитний договір від 07.11.2014 №07112014/3 зареєстровано в Управлінні Національного банку України у Донецькій області 11.12.2014 за №390. Обслуговування операцій за Кредитним договором від 07.11.2014 №07112014/3 з 11.12.2014 здійснюється ПАТ ПУМБ. Строк погашення, передбачений договором 30.06.2019, процентна ставка 9,8% річних.

Кредитний договір від 07.11.2014 №07112014/4 підписано зі сторони DTEK HOLDINGS LIMITED (Кіпр) Спеціалізованим Директором Всеволодом Старухіним, який діє на підставі Статуту та резолюцій Ради директорів від 05.11.2014, в подальшому «Кредитор» та зі сторони ПАТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО (м.Львів, Україна) (Позичальник) ОСОБА_4 , який діє на підставі Довіреності, посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній С.Б. від 24.10.2014 №1678. Кредитний договір від 07.11.2014 №07112014/4 зареєстровано в Управлінні Національного банку України у Донецькій області 28.11.2014 за №385. Обслуговування операцій за Кредитним договором від 07.11.2014 №07112014/4 з 28.11.2014 здійснюється ПАТ ПУМБ. Строк погашення, передбачений договором 31.10.2021, процентна ставка 9,8% річних.

АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО (стара назва згідно з даними БД Податковий Блок ПАТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО), під час виплати доходу нерезидента із джерелом його походження з України у періоді 01.01.2017 - 31.12.2017 (в 2017 році) утримало та сплатило до бюджету податок з доходів нерезидента за ставкою 2 відсотка в загальній сумі 1 081 478 грн., що відображено в:

- уточнюючій декларації від 29.03.2018 №, додаток ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 29.03.2018 № І квартал 2017 року (575 688 грн.);

- уточнюючій декларації від 29.03.2018 №, додаток ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 29.03.2018 № півріччя 2017 року (862 063 грн.);

- уточнюючій декларації від 29.03.2018 №, додаток ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 29.03.2018 № три квартали 2017 року (1 028 240 грн.);

- уточнюючій декларації від 30.03.2018 №, додаток ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 30.03.2018 № 2017 рік (1 081 478 грн.).

Ставка податку 2% визначена підприємством у додатках ПН у графі 5 (ставка податку (%) згідно з міжнародним договором 4)* 4* - Конвенція між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 07.08.2013.

В ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО контролюючим органом проаналізовано інформацію, отриману на запит ДПС України, від компетентних органів Республіки Кіпр (лист від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V.278 Р.999) та Королівства Нідерландів (лист від 05.10.2023 №HEF19838-V), та копії документів щодо взаємовідносин АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО з DTEK HOLDINGS LMITED (Республіка Кіпр), за результатами чого зроблено висновок, що компанія DTEK HOLDINGS LMITED (Республіка Кіпр) має в Україні постійне місце діяльності (функції управління), через яке в значних обсягах здійснює діяльність на території України в розумінні п.п. 1, 5 ст. 5 Конвенції між урядом України і Урядом Республіки Кіпр про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна та підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Таке місце діяльності (місце управління) пов`язано з виконанням функцій контролю за господарською діяльністю ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» через членів Наглядової Ради та управління господарською діяльністю DTEK HOLDINGS LIMITED шляхом прийняття ключових управлінських та комерційних рішень, повноваження щодо яких надано членам Наглядової Ради українського підприємства та директорам Ради директорів кіпрської компанії.

Виконання функцій контролю та управління за господарською діяльністю ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» та управління господарською діяльністю DTEK HOLDINGS LIMITED шляхом прийняття ключових управлінських та комерційних рішень здійснюється через одних і тих же фізичних осіб, які мають місце проживання в Україні (в тому числі громадяни України) та отримують регулярні доходи від діяльності в Україні - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та які не отримують доходи за кордоном.

Враховуючи те, що нерезидент не зареєстрував в Україні постійного представництва, а АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО сплачувало доходи у вигляді процентів не на користь постійного представництва, а безпосередньо на користь нерезидента, контролюючий орган дійшов висновку, що при виплаті відповідних процентів АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО мало утримати з суми такого доходу податок на репатріацію за ставкою 15%.

27.05.2024 позивачем подано Заперечення на акт перевірки.

10.06.2024 АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО отримано відповідь на заперечення на акт перевірки.

На підставі Акту перевірки від 13.05.2024 № 498/32-00-23-21/23269555 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення рішення від 17.06.2024 №592/32-00-23-26/23269555, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 10 539 910,50 грн., в тому числі 7 026 607 грн. за податковим зобов`язанням та 3 513 303, 50 грн. штрафних санкцій.

Вищезазначене податкове повідомлення-рішення АТ ДТЕК Західенерго 08.07.2024 оскаржило до ДПС України, однак, рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 28.08.2024 №26146/6/99-00-06-01-02-06 скаргу АТ ДТЕК Західенерго залишено без задоволення, та збільшено податкове повідомлення рішення від 17.06.2024 №592/32-00-23-26/23269555 на 3000,00 грн. та у відповідній частині штрафні санкції.

На підставі наведеного 30.08.2024 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення рішення №813/32-00-23-26/23269555 від 30.08.2024, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 4500 грн., в тому числі 3000 грн. за податковим зобов`язанням та 1500 грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки та спірними рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі також ПК України).

Пунктом 3.2. статті 3 ПК України передбачено, що якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 103 ПК України визначено порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України.

Застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України (пункт 103.1 статті 103 ПК України).

Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (пункт 103.2. статті 103 ПК України).

Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу (пункт 103.3 статті 103 ПК України).

Згідно із пунктом 133.2. статті 133 ПК України платниками податку нерезидентами є: юридичні особи, які утворені в будь-якій організаційно-правовій формі та отримують доходи з джерелом походження з України, за винятком установ та організацій, що мають дипломатичні привілеї або імунітет згідно з міжнародними договорами України; постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи із джерелом походження з України або виконують агентські (представницькі) та інші функції стосовно таких нерезидентів чи їх засновників.

Дохід з джерелом походження з України будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні (підпункт 14.1.54 пункту14.1 статті14 ПК України).

Пунктом 141.4. статті 141 ПК України передбачені особливості оподаткування нерезидентів. Положеннями частини першої зазначеного підпункту передбачено, що доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Підпунктом а) частини першої пункту 141.4.1 статті 141 ПК України визначено, що для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема, проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Підпунктом 141.4.2 пункту 141.4. статті 141 ПК України (в редакції чинній на час виплати позивачем доходів нерезиденту) передбачалося, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 статті 103 ПК України.

08.11.2012 між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр підписано Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (надалі також Конвенція). Вищевказана конвенція ратифікована Законом №412-VII від 04.07.2013 та набрала чинності для України 07.08.2013.

Пунктами 1, 2 статті 11 Конвенції передбачено, що проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів.

Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України (пункт 103.4 статті 103 ПК України).

За змістом Сертифікату Податкового управління Міністерства фінансів Республіки Кіпр №12174860Р, DTEK HOLDINGS LІMITED компанія заснована та зареєстрована на Кіпрі з податковим ідентифікаційним номером 12174860Р є резидентом Кіпру відповідно до Конвенції. Прибуток компанії за 2017 рік підлягає оподаткуванню на Кіпрі з усіх джерел, починаючи з 10.04.2006, дата реєстрації компанії у Департаменті реєстрації та ліквідації підприємств. Тобто, на момент виплати процентів позивачем на користь DTEK HOLDINGS LІMITED, останній був резидентом Республіки Кіпр згідно з поданим до перевірки свідоцтвом від 12.01.2017, виданим Податковим управлінням міста Нікосія Міністерства фінансів Республіки Кіпр, що не заперечується відповідачем та підтверджується відповідними доказами та встановлено актом перевірки.

Отже, наявність у позивача довідки про статус компанії DTEK HOLDINGS LIMITED як податкового резидента Республіки Кіпр за 2017 рік, свідчить про наявність підстав для застосування пільгової ставки податку, встановленої Конвенцією.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 26.01.2023 у справі №160/2959/20.

Також, Верховний Суд у постановах від 20.11.2019 у справі № 815/371/18, від 14.09.2021 у справі № 820/11305/15, від 13.07.2022 у справі № 813/6822/14 підтверджує, що у випадку наявності належним чином засвідчених довідок, якими підтверджується статус резидента тієї країни з якою в України є укладений міжнародний договір, який передбачає можливість застосування іншої, ніж визначено у Податковому кодексі України, ставки податку, резидент, який здійснює виплату на користь нерезидента, має право на застосування положень саме міжнародного договору.

Окрім цього, за правовими висновками Верховного Суду в постановах від 16.09.2022 у справі № 826/10189/18 та від 02.04.2024 у справі № 826/6241/17 в момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Як з`ясовано судом, за висновками акту перевірки позивачем неправомірно застосовано понижену ставку податку (2% замість 15%) при виплаті доходів у вигляді процентів за користування кредитними коштами на користь нерезидента DTEK HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр), оскільки компанія DTEK HOLDINGS LMITED (Республіка Кіпр) має в Україні постійне місце діяльності (функції управління), через яке в значних обсягах здійснює діяльність на території України в розумінні п.п. 1, 5 ст. 5 Конвенції та підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Така інформація отримана ДПС України на запит від компетентних органів Республіки Кіпр (лист від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V.278 Р.999) та Королівства Нідерландів (лист від 05.10.2023 №HEF19838-V), та копій документів щодо взаємовідносин АТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО з DTEK HOLDINGS LMITED (Республіка Кіпр).

В акті зазначено, що місце діяльності (місце управління) пов`язано з виконанням функцій контролю за господарською діяльністю ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» через членів Наглядової Ради та управління господарською діяльністю DTEK HOLDINGS LIMITED шляхом прийняття ключових управлінських та комерційних рішень, повноваження щодо яких надано членам Наглядової Ради українського підприємства та директорам Ради директорів кіпрської компанії.

Виконання функцій контролю та управління за господарською діяльністю ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» та управління господарською діяльністю DTEK HOLDINGS LIMITED шляхом прийняття ключових управлінських та комерційних рішень здійснюється через одних і тих же фізичних осіб, які мають місце проживання в Україні (в тому числі громадяни України) та отримують регулярні доходи від діяльності в Україні - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та які не отримують доходи за кордоном.

Відповідно до положень підпункту 141.4.7 статті 141 ПК України суми прибутків нерезидентів, які провадять свою діяльність на території України через постійне представництво, оподатковуються в загальному порядку. При цьому таке постійне представництво прирівнюється з метою оподаткування до платника податку, який провадить свою діяльність незалежно від такого нерезидента.

Пунктом 4 статті 11 Конвенції встановлено, що положення пунктів 1 і 2 цієї статті не застосовуються, якщо особа - фактичний власник процентів, яка є резидентом Договірної Держави, здійснює підприємницьку діяльність в іншій Договірній Державі, в якій виникають проценти, через розташоване в ній постійне представництво, і боргова вимога, на підставі якої сплачуються проценти, справді пов`язана з таким постійним представництвом. У такому випадку застосовуються положення статті 7 цієї Конвенції.

Положеннями статті 7 Конвенції встановлений порядок визначення прибутку постійного представництва підприємства-нерезидента.

Пунктами 1, 2 статті 7 Конвенції встановлено, що прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується тільки у цій Державі, якщо тільки підприємство не здійснює підприємницької діяльності в іншій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює підприємницьку діяльність як зазначено вище, прибуток підприємства може бути оподаткований в іншій Державі, але тільки в тій частині, яка стосується цього постійного представництва.

З урахуванням положень пункту 3 цієї статті, якщо підприємство Договірної Держави здійснює підприємницьку діяльність в іншій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво, то в кожній Договірній Державі цьому постійному представництву приписується прибуток, який воно могло б одержати, якби було окремим та самостійним підприємством, що здійснює таку саму або аналогічну діяльність у таких самих або аналогічних умовах, і діяло в повній незалежності від підприємства, постійним представництвом якого воно є.

Аналізуючи пункт 4 статті 11 Конвенції суд зазначає, що вказана норма обмежує застосування пільгової ставки податку на рівні 2% за наявності одночасно 2-х умов: здійснення нерезидентом господарської діяльності в іншій Договірній Державі, в якій виникають проценти, через розташоване в ній постійне представництво та пов`язаність боргової вимоги, на підставі якої сплачуються проценти, з таким постійним представництвом.

Щодо першої з умов, передбачених пунктом 4 статті 11 Конвенції, відповідач не заперечує, що у DTEK HOLDINGS LIMITED відсутнє постійне представництво нерезидента на території України, взяте на облік в контролюючому органі за правилами, встановленими пунктом 133.3 статті 133 ПК України.

Визначення терміну постійне представництво наведено в статті 5 Конвенції та підпункті 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Згідно із пунктом 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України постійним представництвом є постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар`єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів, сервер.

З метою оподаткування термін "постійне представництво" включає будівельний майданчик, будівельний, складальний або монтажний об`єкт чи пов`язану з ними наглядову діяльність, якщо тривалість робіт, пов`язана з таким майданчиком, об`єктом чи діяльністю, перевищує шість місяців; надання послуг нерезидентом (крім послуг з надання персоналу), у тому числі консультаційних, через співробітників або інший персонал, найнятий ним для таких цілей, але якщо така діяльність провадиться (в рамках одного проекту або проекту, що пов`язаний з ним) в Україні протягом періоду або періодів, загальна тривалість яких становить більш як шість місяців, у будь-якому дванадцятимісячному періоді; резидентів, які мають повноваження: діяти від імені виключно такого нерезидента (проведення переговорів щодо суттєвих умов та/або укладення договорів (контрактів) від імені цього нерезидента), що призводить до виникнення у цього нерезидента цивільних прав та обов`язків; та/або утримувати (зберігати) запаси товарів, що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка товару від імені нерезидента, крім резидентів, що мають статус складу тимчасового зберігання або митного ліцензійного складу.

Постійним представництвом не є використання будівель або споруд виключно з метою зберігання, демонстрації або доставки товарів чи виробів, що належать нерезиденту; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою зберігання або демонстрації; зберігання запасів товарів або виробів, що належать нерезиденту, виключно з метою переробки іншим підприємством; утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для нерезидента; направлення у розпорядження особи фізичних осіб у межах виконання угод про послуги з надання персоналу; утримання постійного місця діяльності виключно з метою провадження для нерезидента будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер.

Відповідно до статті 5 Конвенції для цілей цієї Конвенції термін "постійне представництво" означає постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність підприємства.

Термін "постійне представництво", зокрема, включає: a) місце управління; b) філіал; c) офіс; d) фабрику; e) майстерню; f) установку або споруду для розвідки природних ресурсів; g) шахту, нафтову або газову свердловину, кар`єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; та h) склад або інше приміщення, що використовується для продажу товарів.

При цьому, пунктом 4 статті 5 Конвенції передбачено, що незважаючи на попередні положення цієї статті, термін "постійне представництво" не включає: a) використання споруд виключно з метою зберігання, демонстрації або доставки товарів чи виробів, що належать підприємству; b) складування запасів товарів або виробів, що належать підприємству, виключно з метою зберігання, демонстрації або доставки; c) складування запасів товарів або виробів, що належать підприємству, виключно з метою переробки іншим підприємством; d) утримання постійного місця діяльності виключно з метою закупівлі товарів чи виробів або для збирання інформації для підприємства; e) утримання постійного місця діяльності виключно з метою здійснення для підприємства будь-якої іншої діяльності, яка має підготовчий або допоміжний характер; f) утримання постійного місця діяльності виключно для здійснення будь-якої комбінації видів діяльності, перелічених у підпунктах від "a" до "e", за умови, що сукупна діяльність постійного місця діяльності, яка виникає внаслідок такої комбінації, має підготовчий або допоміжний характер.

Згідно із пунктом 5 статті 5 Конвенції незважаючи на положення пунктів 1 і 2 цієї статті, якщо особа, інша ніж агент з незалежним статусом, до якого застосовується пункт 6 цієї статті, діє від імені підприємства та має, та звичайно використовує повноваження в Договірній Державі укладати контракти від імені підприємства, то це підприємство розглядається як таке, що має постійне представництво в цій Державі стосовно будь-якої діяльності, яку ця особа виконує для підприємства за винятком, якщо діяльність цієї особи обмежується тією, що зазначена в пункті 4 цієї статті, яка якщо і здійснюється через постійне місце діяльності, не може перетворити це постійне місце діяльності у постійне представництво відповідно до положень цього пункту.

Пунктом 6 статті 5 передбачено, що підприємство не розглядається як таке, що має постійне представництво в Договірній Державі, лише якщо воно здійснює підприємницьку діяльність у цій Державі через брокера, комісіонера чи будь-якого іншого агента з незалежним статусом за умови, що ці особи діють у межах своєї звичайної діяльності. Однак, якщо діяльність такого агента здійснюється повністю від імені цього підприємства і якщо між цим підприємством і агентом в їхніх комерційних і фінансових зв`язках існують або встановлюються умови, які відрізняються від тих, які могли б існувати між незалежними підприємствами, він не вважатиметься агентом з незалежним статусом у значенні цього пункту.

Відповідно до пункту 7 статті 5 Конвенції, той факт, що компанія, яка є резидентом Договірної Держави, контролює чи контролюється компанією, яка є резидентом іншої Договірної Держави або яка здійснює підприємницьку діяльність у цій іншій Державі (через постійне представництво чи будь-яким іншим чином), сам по собі не перетворює одну з цих компаній у постійне представництво іншої.

Позивач зазначає, що структурування бізнес моделі груп компаній є виключною компетенцією акціонерів (бенефіціарів) такої групи.

Водночас за позицією контролюючого органу, фізичні особи ( ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) відіграють важливу роль в діяльності групи компаній, зокрема, виконують функції контролю та управління за господарською діяльністю ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» та управління господарською діяльністю DTEK HOLDINGS LIMITED шляхом прийняття ключових управлінських та комерційних рішень, при цьому мають місце проживання в Україні (в тому числі громадяни України), отримують регулярні доходи від діяльності в Україні та не отримують доходи за кордоном, що надає їм ознак постійного представництва на території України в розумінні п.п. 1, 5 ст. 5 Конвенції та підпункту 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Отже, фактичне здійснення компанією DTEK HOLDINGS LIMITED на території України господарської діяльності через постійне представництво у розумінні Конвенції контролюючий орган обґрунтовує наявністю умов, передбачених пунктом 5 статті 5 Конвенції.

Відповідно до наведеного положення Конвенції, незважаючи на положення пунктів 1 і 2 цієї статті, якщо особа, інша ніж агент з незалежним статусом, до якого застосовується пункт 6 цієї статті, діє від імені підприємства та має, та звичайно використовує повноваження в Договірній Державі укладати контракти від імені підприємства, то це підприємство розглядається як таке, що має постійне представництво в цій Державі стосовно будь-якої діяльності, яку ця особа виконує для підприємства за винятком, якщо діяльність цієї особи обмежується тією, що зазначена в пункті 4 цієї статті, яка якщо і здійснюється через постійне місце діяльності, не може перетворити це постійне місце діяльності у постійне представництво відповідно до положень цього пункту.

Отже, одним із ключових питань для перевірки наявності чи відсутності у DTEK HOLDINGS LIMITED постійного представництва в Україні, є саме встановлення особи (осіб), які, не будучи агентом з незалежним статусом, діє (діють) від імені компанії та має (мають), та звичайно використовує (використовують) повноваження в Україні укладати контракти від імені компанії DTEK HOLDINGS LIMITED.

В акті перевірки вказано про структурування групи компаній, склад Ради директорів DTEK HOLDINGS LIMITED, входження фізичних осіб до складу Наглядової ради, тобто вплив визначених фізичних осіб на прийняття управлінських рішень та правочинів в управлінні господарською діяльністю DTEK HOLDINGS LIMITED, однак жодним чином не доведено здійсненя такого впливу та укладення договорів, а також не обґрунтовано, як саме це підтверджує здійснення DTEK HOLDINGS LIMITED діяльності представництва на території України.

Перебування цих осіб у складах колегіальних органів управління не свідчить про наявність у них повноважень одноосібно приймати управлінські рішення щодо DTEK HOLDINGS LIMITED та вчиняти юридично значимі дії від імені останнього.

Акт перевірки не містить доводів, які б вказували на те, що наведений зв`язок за своїм характером і змістом є таким, що згідно з пунктом 4 статті 11 Конвенції виключає можливість застосування пунктів 1, 2 статті 11 Конвенції.

Відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 здійснювали від імені DTEK HOLDINGS LIMITED на території України будь - яку підприємницьку (господарську) діяльність, надавали будь-які професійні послуги, а також здійснювали будь-яку іншу діяльність незалежного характеру, відповідно й не отримували на території України доходу від підприємницької діяльності.

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що на території України нерезидентом проводились збори виконавчого органу, приймались управлінські рішення та здійснювалась поточна (операційна) діяльність нерезидента його посадовими особами, здійснювалось управління банківськими рахунками відкритими в іноземних банках, вівся бухгалтерський облік чи здійснювалось управління персоналом.

З огляду на положення статті 5 Конвенції господарська діяльність нерезидента, що здійснюється через його представництво в Україні, не підпадає під визначення «постійне представництво» виключно у тому випадку, коли представництво здійснює будь-яку з перелічених у частині четвертій статті 5 Конвенції видів діяльності з обов`язковою умовою, що така діяльність має підготовчий або допоміжний характер відносно діяльності материнської компанії.

У роз`ясненнях до положень Модельної Конвенції ОЕСР, на основі якої підписано Угоду між Урядом Україною та Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доходи і майно, наведені критерії для оцінки діяльності представництв як допоміжної або підготовчої.

Так, відповідно до пунктів 23 та 24 офіційного коментаря до Модельної Конвенції ОЕСР діяльність представництва не може вважатись такою, що має допоміжний характер, якщо вона переважно здійснює такі ж функції, що і материнська компанія. Отже, постійним представництвом визнається особа, яка загалом здійснює діяльність, аналогічну материнській компанії, або якщо така діяльність є переважною. Такий висновок узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15.03.2016 у справі № 826/14127/14, відповідно до якої у разі здійснення представництвом нерезидента видів або виду діяльності, яка є тотожною основній діяльності нерезидента, таке представництво набуває статусу постійного представництва, а його діяльність на території України оподатковується в загальному порядку. Тобто, якщо основний вид діяльності представництва є тотожнім з видом діяльності нерезидента (материнської компанії), визначеним у статутних документах нерезидента, представництво в цілях оподаткування розглядається як постійне представництво.

У постанові від 24 травня 2019 року у справі N 826/3191/13-а Верховний Суд зазначив, що для розмежування "постійного" представництва від "непостійного" (некомерційного), слід виділити ключові характеристики, які слугують базою для їх розмежування. Насамперед, діяльність некомерційного представництва має виключно підготовчий або допоміжний характер щодо діяльності материнської компанії і має бути відмінною від статутних функцій материнської компанії.

Отже, для розмежування основної діяльності та підготовчої чи допоміжної діяльності необхідно мати на увазі що: - підготовча чи допоміжна діяльність здійснювались на користь самої іноземної компанії, а не на рахунок третіх осіб; - під основною діяльністю зазвичай сприймається діяльність, що є суттєвою і важливою виходячи із змісту комерційних цілей і завдань організації; - підготовча діяльність передує початку основної діяльності нерезидента на території України; - допоміжна діяльність забезпечує процес ведення основної господарської діяльності нерезидентом, здійснюється одночасно з основною діяльністю, при цьому до основної не відноситься.

Для того, аби оцінити чи відповідає діяльність представництва підготовчому або допоміжному характеру варто виділити такі критерії та способи оцінки: - аналіз фактичної діяльності представництва та організації шляхом зокрема перевірки внутрішніх документів організації та представництва, а також шляхом аналізу реально здійснюваних представництвом функцій; - кількісний та якісний працівників представництва, котрий необхідний розглядати з точки зору для здійснення основної діяльності організації, особливій увазі надається опис їх повноважень та обов`язків в посадових інструкціях, трудових договорах. - істотність і значимість діяльності підприємства: чим більшу роль відіграє діяльність представництва в загальній діяльності організації, тим більша вірогідність постійного представництва.

Аналогічні правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 640/10685/20.

У постанові від 24 травня 2019 року у справі N 826/3191/13-а Верховний Суд вказав, що для встановлення того, чи діяльність представництва нерезидента має підготовчий або допоміжний характер для такого нерезидента, їх діяльності необхідно порівняти.

Аналізуючи діяльність позивача, суд встановив, що відповідно до Статуту АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом господарської діяльності позивача є 35.11 Виробництво електроенергії.

Водночас в Статуті DTEK HOLDINGS LІMITED відсутній такий вид діяльності як Виробництво електроенергії. Основною діяльністю компанії DTEK HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) є володіння інвестиціями в дочірні компанії, включаючи будь-яку фінансову діяльність, яка з цього випливає.

Доказів, про те, що DTEK HOLDINGS LIMITED є промисловим чи виробничим підприємством, здійснює на території України будь-яку підприємницьку (господарську) діяльність, надає будь-які професійні послуг, а також здійснює будь-яку іншу діяльність незалежного характеру, а також отримує на території України дохід від підприємницької діяльності відповідачем не подано, а судом не встановлено.

Отже, діяльність позивача виробництво електричної енергії не є тотожною інвестиційній діяльності DTEK HOLDINGS LIMITED. Діяльністю компанії DTEK HOLDINGS LIMITED є саме інвестування.

Відповідач не обґрунтував підтвердження характеру діяльності позивача як постійного представництва нерезидента та отримання ним доходу (прибутку) нерезидента, що оподатковується в загальному порядку. Відповідачем не доведено здійснення фактичним отримувачем доходів підприємницької діяльності через розташоване у державі постійне представництво.

З наведеного суд вважає, що при здійсненні перевірки позивача, контролюючий орган дійшов висновку, що посадові особи компанії нерезидента є постійним представництвом нерезидента за відсутності аналізу змісту та виду здійснюваної ними діяльності у тому числі в контексті спірних відносин, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність в діях посадових осіб компанії ознак здійснення діяльності постійного представництва.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 21.12.2022 за подібних правовідносин у справі №200/7051/20-а визнав, що підписання договорів, для забезпечення основної діяльності материнської компанії нерезидента, не здійснюючи при цьому господарської діяльності материнської компанії є вчинення повіреним нерезидента виключно підготовчих та/або допоміжних функцій для забезпечення основної діяльності материнської компанії- нерезидента, не здійснюючи при цьому господарської діяльності материнської компанії. Колегія суддів по цій справі вважає помилковими доводи контролюючого органу щодо постійного представництва повіреного компанії нерезидента, оскільки сам факт видачі нерезидентом довіреностей фізичній особі положеннями Конвенції не визначається як вчинення повіреним дій, які в будь-якому випадку свідчать про здійснення повіреним діяльності постійного представництва у розумінні положень Конвенції.

Необхідною умовою визнання представництва нерезидента постійним є ведення цим представництвом комерційної діяльності, що є еквівалентним поняттю «господарська діяльність» за ПК України, тобто діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В акті не наведено доводів, підтверджених документами (доказами), що вказують на ведення DTEK HOLDINGS LIMITED, господарської діяльності в Україні.

Відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження характеру діяльності як посадових осіб нерезидента, так і позивача як постійного представництва та здійснення фактичним отримувачем доходів підприємницької діяльності через розташоване у державі постійне представництво.

Крім того, за змістом підпункту 14.1.193 пункту 14.1. статті 14 ПК України, і пункту 1 статті 5 Конвенції умовою наявності у нерезидента постійного представництва, є наявність у нього постійного місця діяльності, а не місця діяльності.

П. 2 параграфу 1 Коментарів до статті 5 Модельної конвенції ОЕСР вказує на те, що параграф 1 дає загальне визначення терміну постійне представництво, яке висвітлює його основні характеристики постійного представництва в розумінні Конвенції, тобто окреме місцезнаходження, постійне місце діяльності. Параграф визначає термін постійне представництво як постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється господарська діяльність підприємства. Отже, це визначення містить такі умови: - наявність місця діяльності, тобто об`єкта, такого як приміщення або, у деяких випадках, машини чи обладнання; - це місце діяльності має бути фіксованим, тобто воно має бути засноване в окремому місці з певним ступенем постійності; - ведення господарської діяльності підприємства через це постійне місце діяльності. Зазвичай це означає, що особи, які так чи інакше залежать від підприємства (персонал), ведуть господарську діяльність підприємства в державі, де розташоване постійне місце.

Пункт 21 Коментарів до статті 5 Модельної конвенції ОЕСР зазначає, що місце діяльності має бути «постійним». Таким чином, у звичайному порядку має бути зв`язок між місцем діяльності і конкретною географічною точкою.

Отже, для кваліфікації місця діяльності нерезидента як постійного місця діяльності (постійного представництва), необхідно встановити наявність як приміщення чи території діяльності, встановити фіксованість такого місця з певним ступенем постійності та встановити факт ведення господарської діяльності нерезидента в цьому місці залежними від нерезидента особами.

Пункт 10 параграфу 1 Коментарів до статті 5 Модельної конвенції ОЕСР вказує на те, що господарська діяльність підприємства здійснюється підприємцем або особами, які перебувають з підприємством у трудових відносинах (працівники). Цей персонал включає працівників та інших осіб, які отримують інструкції від підприємства (наприклад, залежні агенти).

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявність у нерезидента DTEK HOLDINGS LIMITED місця діяльності, будь-якого фіксованого приміщення заснованого для діяльності безпосередньо нерезидента чи його працівників (представників) на території України, як і здійснення ним господарської діяльності на території України.

За змістом акту перевірки, офіс DTEK HOLDINGS LIMITED зареєстрований та знаходиться за адресою Julia House, 3, Themistokli Dervi Street, CY-1066, Nicosia, Cyprus. Тож, податковим органом встановлено та підтверджено, що місцем здійснення діяльності та знаходження активів DTEK HOLDINGS LIMITED є Республіка Кіпр.

Як вбачається з витребуваних судом у відповідача документів, а саме з листа Департаменту міністерства фінансів Республіки Кіпр від 13.09.2022 N 3.10.43.2/А V/278 Р.999 у період 2017-2021 рр. компанія (DTEK HOLDINGS LIMITED) найняла кілька осіб для виконання господарської діяльності Компанії. Компанія уклала трудові договори з кожною з осіб, найнятих на зазначений період. Посади зайнятості включали офіс-менеджера, двох спеціалістів з фінансів, фінансового менеджера та співробітника з дотримання нормативних вимог. Рада директорів здійснює контроль над фінансовими операціями та управління ризиками, пов`язаними з цими операціями. Вони підтримуються співробітниками компанії. Витрати на персонал Компанії за період 2017-2021 рр., протягом якого вона наймала персонал становили 468 тис. євро

Інших місць управлінь, філій, офісів, фабрик, майстерень, тощо або будь-яких інших постійних або тимчасових представництв на території України чи в інших державах судом не встановлено, а відповідачем не доведено.

Надаючи оцінку доводам контролюючого органу щодо проведення Загальних зборів акціонерів, засідань Наглядової ради ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», як обґрунтування наявності постійного представництва DTEK HOLDINGS LІMITED на території України, суд зазначає, що для визнання представництва нерезидента таким, що має статус постійного представництва, необхідною умовою є постійне здійснення діяльності на території України.

Участь тих чи інших фізичних чи юридичних осіб у загальних зборах, засіданнях Наглядової ради, на переконання суду, не містить ознак постійного представництва, адже є реалізацією прав таких осіб, як учасників. Необхідність участі у загальних зборах та засіданях Наглядової ради передбачено Статутом, а отже, не може утворювати постійного представництва DTEK HOLDINGS LІMITED на території України, оскільки стосуються виключно питань реалізації статутних повноважень учасника в частині погодження загальних (істотних) умов таких правочинів, або надання згоди на їх укладення в контексті вимог діючого законодавства.

Відповідач посилається на те, що за даними Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримують доходи на території України та не отримують доходу за кордоном. Водночас за висновками акту перевірки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримував на території України доходи не від позивача, а ОСОБА_3 отримував доходи за період з 1 квартала 2014 року по 4 квартал 2016 року, тобто не за 2017 рік, який був предметом перевірки. Також в акті перевірки податковий орган в підтвердження своєї позиції покликається на податкові декларації про майновий стан і доходи, що подавались ОСОБА_1 (за 2015 рік), ОСОБА_3 (за 2014 - 2016 роки) та ОСОБА_2 (за 2019 рік), згідно з якими у них відсутні будь - які іноземні доходи (зокрема, ті, які могли б мати своїм джерелом походження компанії DTEK HOLDINGS LIMITED (Кіпр) та DTEK ENERGY B.V. (Нідерланди)). Водночас вказані податкові декларації не охоплюють спірний період 2017 рік.

Суд враховує, що за змістом Висновку науково-правової експертизи від 07.05.2024 №126/59-е, проведеним Інститутом держави і права ім. В. М. Корецького НАН України на запит АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» щодо питання наявності постійного представництва DTEK HOLDINGS LIMITED на території України, вказано, що діяльність особи у складі колегіального органу, рішення якого приймаються абсолютною більшістю голосів, не розгялається як діяльність агента (постійного представника) у розумінні статті 5 Конвенції. Фізична особа-резидент України не розглядається постійним представництвом компанії-нерезидента, якщо така особа не приймає самостійне рішення від імені компанії-нерезидента, а таку особу уповноважено компанією-нерезидентом підписати кредитний договір на підставі рішення її органу - резолюції Ради директорів нерезидента, виданої ad hoc в контексті формулювання частини 5 статті 5 «Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи». Дії щодо укладення та підписання правочинів не охоплюються приписами частини 4 статті 5 «Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи», а відтак надання оцінки таким діям у контексті того чи містять вони ознаки відносин постійного представництва потребує дотримання вимог, які визначені законом та деталізовані за змістом висновку науково-правової експертизи.

Отже, підписання кредитних договорів, а також виконання функцій керівників інших підприємств також не може свідчити про систематичність та відповідно постійний характер діяльності DTEK HOLDINGS LІMITED на території України.

Суд зазначає, що сам факт видачі нерезидентом довіреностей фізичній особі положеннями Конвенції не визначається як вчинення повіреним дій, які в будь-якому випадку свідчать про здійснення повіреним діяльності постійного представництва у розумінні положень Конвенції. Висновки про вчинення функцій постійного представництва мають ґрунтуватися на аналізі фактично вчинених дій такого представника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року справа N 200/7051/20-а.

Суд також враховує, що правомірність оподаткування виплат процентів за Кредитним договором № 07112014/3 від 07.11.2014 та № 07112014/4 від 07.11.2014 за ставкою 2% у попередніх податкових періодах уже була предметом податкової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства на період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за результатами якої складено Акт перевірки від 20.06.2018 № 96/28-10-48-14/23269555. Перевіркою повноти визначення суми податку з доходу нерезидента за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 не встановлено його заниження. При цьому, виплати здійснювалися на користь того самого нерезидента (DTEK HOLDINGS LIMITED, Кіпр) та за тими самими Кредитними договорами (№ 07112014/3 від 07.11.2014 та № 07112014/4 від 07.11.2014), отже правомірність дій позивача у аналогічних правовідносинах раніше була підтверджена контролюючим органом.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями частин першої, другої статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що повноваження щодо витребування, дослідження й аналізу первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, обов`язкових платежів, порушення інших вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з метою визначення сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій, є дискреційними повноваженнями і виключною компетенцією останніх. Своєю чергою, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в справедливому, неупередженому та своєчасному вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, інакше було б порушено принцип поділу влади.

Отже, саме відповідач в межах реалізації покладених на нього функцій (ст.ст. 19-1, 75, 85 ПК України) уповноважений отримувати від платників податків у порядку, визначеному законодавством, документи про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, за результатами аналізу яких реалізує компетенцію в частині визначення сум грошових зобов`язань у порядку, визначеному пунктом 54.3 статті 54 ПК України.

Такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21 листопада 2024 року у справі № 480/5208/23.

Натомість адміністративний суд аналізує рішення контролюючого органу, ухвалене за результатами означених заходів на предмет його відповідності критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції, не довів правопорушення позивача у сфері податкових правовідносин, а тому приймаючи оскаржувані рішення, діяв протиправно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття таких рішень, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілями, на досягнення яких спрямоване такі рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновки податкового органу в акті перевірки зроблено виключно на підставі аналізу інформації, отриманої на запит ДПС України, від компетентних органів Республіки Кіпр (лист від 13.09.2022 справа №3.10.43.2/А V.278 Р.999) та Королівства Нідерландів (лист від 05.10.2023 №HEF19838-V) без дослідження первинних документів, зокрема, щодо правовідносин між DTEK HOLDINGS LIMITED та позивачем.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд доходить висновку про недоведеність висновків відповідача щодо здійснення DTEK HOLDINGS LIMITED діяльності на території України через постійне представництво, що свідчить про помилковість встановлення під час перевірки порушення підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, що в свою чергу призвело до неправомірного донарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток.

За таких обставин податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №592/32-00-23-26/23269555 від 17.06.2024 та №813/32-00-23-26/23269555 від 30.08.2024 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб не відповідають критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, тому їх належить визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

вирішив:

адміністративний позов Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, пр-т Поля Олександра, 57; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №592/32-00- 23-26/23269555 від 17.06.2024.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №813/32-00- 23-26/23269555 від 30.08.2024.

Стягнути з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, пр-т Поля Олександра, 57; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; ) судовий збір у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.03.2025.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна