Справа № 560/18185/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

31 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області №02 від 11.10.2024, зобов`язати зарахувати періоди роботи до страхового стажу, призначити, нарахувати та виплатити з 07.10.2024 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку.

Посилається на те, що у жовтні 2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення її на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, додавши необхідні довідки про складові заробітної плати. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у задоволенні заяви відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відзиві зазначає, що позивачка отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VІ. Водночас, у переведенні на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" відмовлено, оскільки ним такий вид пенсії не передбачений.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відзив не поданий.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, отримуючи пенсію по інвалідності, призначену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI від 09.07.2003 з 07.10.2011.

07.10.2024 позивачка звернулась з заявою до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за іншим Законом (по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ), додавши до заяви довідки про складові заробітної плати №239/С/22-01-10-02-06, №240/С/22-01-10-02-06 від 30.09.2024, видані Головним управлінням Державної податкової служби України у Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.10.2024 №02 позивачці відмовлено у такому перерахунку. У рішенні зазначається, що право на пенсію по інвалідності Законом про державну службу не передбачене.

Крім того, листом від 21.11.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що періоди роботи в податковій інспекції ОСОБА_1 з 14.07.1994 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.04.2019 не підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, оскільки їй у цей період присвоювались спеціальні звання.

Судом встановлено, що згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.1994 ОСОБА_1 :

- 14.07.1994 була прийнята у відділ податків і зборів з юридичних осіб на період декретної відпустки на посаду державного податкового інспектора по конкурсу;

- 01.03.1995 переведена на посаду старшого державного податкового інспектора у відділ податків та зборів з юридичних осіб;

- 26.11.1996 - переведена на посаду державного податкового інспектора;

- 01.05.2000 - призначена на посаду старшого державного податкового інспектора групи приймання та обробки податкових документів відділу оподаткування юридичних осіб;

- 10.06.2002 - призначена старшим державним податковим інспектором групи прямих податків відділу оподаткування юридичних осіб;

- 10.07.2002 - призначена старшим державним податковим інспектором групи обробки та введення податкових документів відділу інформатизації та обліку;

- 08.08.2002 призначена головним державним податковим ревізор-інспектором групи адміністрування облікових показників, прогнозування та аналізу податкових надходжень відділу інформатизації та обліку;

- 01.08.2003 - призначена на посаду виконуючого обов`язків заступника начальника ДПІ у Дунаєвецькому районі;

- 22.08.2003 - призначена на посаду заступника начальника державної податкової інспекції у Дунаєвецькому районі;

- 30.06.2004 - звільнена по переводу;

- 01.07.2004 - призначена на посаду заступника начальника Дунаєвецької міжрегіональної ДПІ - начальника відділу оподаткування фізичних осіб по переводу;

- 01.02.2005 - призначена на посаду начальника відділу оподаткування фізичних осіб;

- 06.09.2005 призначена на посаду завідувача сектору по зв`язках з громадськістю, засобами масової інформації та масово-роз`яснювальної роботи;

- 31.12.2005 - звільнена з посади;

- 01.01.2006 призначена на посаду головного державного податкового інспектора по роботі зв`язків з громадськістю, засобами масової інформації та масово-роз`яснювальної роботи по переводу;

- 20.11.2006 - призначена на посаду головного державного податкового інспектора масово-роз`яснювальної роботи та звернень громадян;

- 11.11.2008 - призначена на посаду заступника начальника державної податкової інспекції у Дунаєвецькому районі;

- 18.11.2011 - призначена на посаду головного державного податкового ревізор-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб;

- 05.03.2012 - звільнена;

- 06.03.2012 - призначена в порядку переведення на посаду головного державного податкового ревізор-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб;

- 01.07.2013 - переведена на посаду головного державного ревізор-інспектора;

- 12.03.2015- переведена на посаду головного державного ревізор-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб;

- 25.02.2016 - переведена на посаду головного державного ревізор-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб;

- 30.06.2016 - звільнена з посади;

- 19.09.2017 - переведена на посаду головного державного інспектора Дунаєвецького відділення Кам`янець-Подільської ОДПІ;

- 01.10.2018 - звільнена з посади;

- 02.10.2018 - призначена в порядку переведення на посаду завідувача сектору погашення боргу;

- 03.10.2018 - переведена на посаду заступника начальника відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб;

- 22.08.2009 - звільнена з займаної посади;

- 23.08.2019 - призначена на посаду заступника начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб;

- 04.09.2020 - переведена на посаду головного державного ревізор-інспектора Кам`янець-Подільського відділу податків і зборів з фізичних осіб камеральних перевірок податкової звітності управління податкового адміністрування;

- 23.12.2020 - призначена в порядку переведення на посаду головного державного ревізор-інспектора Кам`янець-Подільського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб;

- 20.06.2022 - переведена на посаду головного державного інспектора Кам`янець-Подільського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок;

- 25.09.2024 - припинено державну службу та звільнено з посади у зв`язку із виходом на пенсію по інвалідності.

Також із записів трудової книжки встановлено, що позивачці неодноразово були присвоєні ранги державного службовця, спеціальні звання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 9 ст. 37 цього Закону пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03 травня 1994 №283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, передбачено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку №283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби. Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Пунктом 4 Порядку №283 передбачено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до ч. 17 статті 37 Закону №3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 342.4 ст.342 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно з ст.343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах повинен зараховуватись до стажу державної служби.

Зі змісту записів трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що вона працювала у податкових органах на різних посадах. У цей період позивачці присвоювались спеціальні звання.

Відтак, періоди роботи позивачки у органах державної податкової служби з 14.07.1994 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 30.04.2016 підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Крім того, зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.11.2024 встановлено, що до стажу державної служби позивачки зараховано лише 5 місяців, а саме з 01.07.2013 по 31.12.2013.

Водночас, як підтверджується письмовими доказами, з 01.05.2016 по 25.09.2024 остання продовжувала працювати на посадах державної служби, відтак такий період повинен бути зарахований до її стажу державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Частиною 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.

Отже пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV:

- особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років;

- особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

З письмових доказів у справі вбачається, що у період, коли позивачці було встановлено групу інвалідності, вона працювала на посадах робота на яких зараховується до стажу державної служби. Станом на 01.05.2016 позивачка також перебувала на державній службі.

Також незалежно від часу встановлення інвалідності, у позивачки наявні більше ніж 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, крім того перед зверненням за призначенням такої пенсії вона працювала на відповідних посадах, перебування на яких зараховується до стажу державної служби.

Відтак, стаж державної служби, а також на посадах, робота на яких зараховується до стажу державної служби, ОСОБА_1 становить понад 10 років, що підтверджується письмовими доказами, наявними у справі.

З огляду на це, відповідачі не довели відсутність у позивачки права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, зважаючи на що спірне рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Оскільки довідки №239/С/22-01-10-02-06, №240/С/22-01-10-02-06 від 30.09.2024, видані Головним управлінням Державної податкової служби України у Хмельницькій області, недійсними не визнавались, не відкликались, перерахунок пенсії позивачки необхідно здійснювати з урахуванням заробітної плати, вказаної у них.

Оскільки відповідачі не спростували доводи позивачки належними доказами і не довели протилежне, позов слід задоволити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.10.2024 №02.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу, необхідного для призначення пенсії державного службовця, періоди роботи ОСОБА_1 з 14.07.1994 по 30.06.2013, з 01.01.2014 по 25.09.2024 згідно з записами трудової книжки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-XII з 07.10.2024, зобов`язати нарахувати/перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 60% сум заробітної плати, зазначеної у довідках, виданих Головним управлінням Державної податкової служби України у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 березня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83,м. Одеса,Одеська обл., Одеський р-н,65012 , код ЄДРПОУ - 20987385)

Головуючий суддя І.С. Козачок