Справа № 620/6386/24
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6386/24 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «МЕНА ПАК» до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «МЕНА ПАК» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Чернігівської митниці, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення щодо класифікації товарів №24UA6-KT від 08.04.2024;

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 102160/2024/000015 від 08.04.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в процесі митного оформлення позивачем було надано всі докази, що підтверджують вірність застосованого УКТ ЗЕД згідно з технічними характеристиками товару, а саме «Машина для виробництва картонних коробок та ящиків Solarco Boxmatic ВМС 17 DCP, була у використанні». Однак, рішення митного органу про визначення коду товару за УКТ ЗЕД не містить обґрунтувань та посилань на обставини, з урахуванням яких відповідач відхилив надані декларантом документи з метою підтвердження правомірності декларування товарів. При цьому безпідставно було прийнято рішення про застосування УКТ ЗЕД (інші машини різальні). Застосування зазначеного в Рішенні коду призвело до збільшення митних платежів, а саме мита на суму 282 600,60 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що машина Boxmatic BMC 17 DCP крім функцій висікання та бігування, більше жодних операцій не виконує, тобто заготовку гофрокоробки в готову до використання коробку не складає та не скріплює (за допомогою клею, клейкої стрічки, металевих скоб тощо). Відповідно, принцип роботи товару відповідає товарам, описаним в поясненнях до товарної підкатегорії 8441 10 70 00 УКТ ЗЕД, оскільки товар є просто різальною машиною, а не машиною для виробництва картонних коробок. Таким чином, судом першої інстанції безпідставно проігноровані вищезазначені докази, які безпосередньо підтверджують, що спірний товар має бути задекларований за кодом 8441 10 70 00 УКТ ЗЕД та безпідставно скасовано рішення про визначення коду товару від 08.04.2024 № 24UA6-KT.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що між АТ «МЕНА ПАК» (Покупець) та ЗАТ «Грігео Пекеджинг» (UAB «Grigeo Packaging») (Продавець) 05.03.2024 укладено Контракт № 05032024, відповідно до якого позивач придбав Машину для виробництва картонних коробок та ящиків Solarco Boxmatic ВМС 17 DCP (далі Товар), що була у використанні, 2006 року випуску, виробник «Ing. Josef Mili», торгова марка «SOLARCO», країна походження Чехія.

На основі Контракту, Продавець виписав рахунок для попередньої оплати від 08 березня 2024 року, в якому зазначений перелік товару, в т.ч. машина для виробництва картонних коробок та ящиків Solarco Boxmatic ВМС 17 DCP з митним кодом (машини для виробництва картонних коробок, ящиків, труб, барабанів або аналогічної тари іншим способом, ніж формування).

Продавець 03.04.2024 відвантажив на адресу АТ «МЕНА ПАК» вантажним автотранспортом Товар та виписав наступні документи при відвантаженні: Інвойс №GOF0068520 від 03.04.2024; CMR №б/н від 03.04.2024; Пакувальний лист № б/н від 03.04.2024; Експортна декларація країни відправлення № 24LTVR50000483C1B2 від 03.04.2024 (оформлена в митній службі Литви).

05.04.2024 здійснено пропуск Товару на кордоні України відповідно попередньої декларації №24UA45U4, в якій зазначений код Товару згідно УКТЗЕД .

АТ «МЕНА ПАК» 08.04.2024 на митниці призначення ВМО №2 митного поста «Сновськ» Чернігівської митниці (Чернігівська область, м.Корюківка, вул.Передзаводська, 4) подано Декларацію для митного оформлення №24UA92Ul від 08.04.2024, з вказанням коду УКТЗЕТ .

За результатами розгляду декларації, головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Сновськ», було оформлено Акт про проведення огляду товарів, а також Картку відмови в прийнятті митної декларації №UA 102160/2024/000015 від 08.04.2024, де зазначено: «Митне оформлення електронної митної декларації №24UA92U1 на товар № 1. Машина для виробництва картонних коробок та ящиків Solarco Boxmatic ВМС 17 DCP, була у використанні» не може бути завершене в зв`язку з прийняттям Рішення щодо класифікації товарів №1 від 08.04.2024 24UA6-KT та невірним заповненням графи 33 електронної митної декларації, що є порушенням Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за №1372/21684) в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2022 № 296 в частині зазначення інформації у графі 33 електронної митної декларації».

Також було надіслано Рішення щодо класифікації товарів №24UA6-KT від 08.04.2024, в якому зазначено, що в декларації № 24UA92U1 не вірно зазначено код в графі 33, було вказано (машини для виробництва картонних коробок, ящиків, труб, барабанів або аналогічної тари іншим способом, ніж формування), а відповідно рішення потрібно зазначити (інші машини різальні).

При митному оформленні позивачем було сплачено 942 002,00 грн, а при Коді , ставка мита становить 5% (235500.50 грн), ПДВ 20% (989102,10 грн), загальна сума 1224602,60 грн. Різниця в платежах склала 282600,60 грн (1224602,60 - 942002,00).

Згідно процедури та строків декларування, з урахуванням Рішення щодо класифікації товарів від 08.04.2024 24UA6-KT, АТ «МЕНА ПАК» подано нову митну декларацію №24UA04U6 від 08.04.2024, доплачено митні платежі та оформлено випуск Товару.

Водночас, АТ «МЕНА ПАК» не погоджуючись із рішенням відповідача, звернулося до Чернігівської ТПП та отримано Експертний висновок №ЧК-95 від 10 квітня 2024 року де зазначено, що даний Товар (обладнання) класифікується у наступній товарній підкатегорії, код: 8441 30 00 00 «Інше обладнання для виробництва товарів з паперової маси, паперу або картону, включаючи різальні машини будь-якого типу: - машини для виробництва картонних коробок, ящиків, труб, барабанів або аналогічної тари іншим способом, ніж формування».

Зважаючи на вказане, позивач вважає рішення щодо класифікації товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації протиправними, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачем було надано всі докази, що підтверджують вірність застосованого УКТ ЗЕД згідно з технічними характеристиками товару, в той час як рішення митного органу про визначення коду товару за УКТ ЗЕД не містить обґрунтувань та посилань на обставини, з урахуванням яких відповідач відхилив надані декларантом документи з метою підтвердження правомірності декларування товарів

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до норм частини першої статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частина перша статті 257 Митного кодексу України, передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями частини шостої статті 257 Митного кодексу України, визначено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як визначено частиною п`ятою статті 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Разом з цим, згідно статті 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до приписів частин першої - четвертої статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Порядок роботи відділу митних платежів підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (надалі - Порядок №650, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №650 класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України Про Митний тариф України (далі - Основні правила інтерпретації УКТЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення; контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 4 розділу III Порядку №650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

Пунктами 5, 6 розділу III Порядку №650 визначено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

Відповідно до пунктів 8, 9 розділу III Порядку №650 якщо для вирішення питання класифікації повару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації). Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Законом України «Про Митний тариф України» встановлюється Митний тариф України, який містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:

(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;

(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом із цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митного органу про визначення коду товарів згідно з УКТ ЗЕТ та про відмову у митному оформленні товарів.

Відповідно до розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684), далі - Порядок № 651, у гр. 31 та 33 МД зазначаються:

- у графі 31 «Вантажні місця та опис товарів-Маркування та кількість-Номери контейнерів-Кількість та розпізнавальні особливості» під номером 1 зазначається найменування та звичайний торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення) (наприклад, кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару призначення, розмір розфасування тощо);

- у графі 33 «Код товару», якщо не передбачено інше, то в першому підрозділі графи 33 МД зазначаються перші 8 знаків коду товару згідно з УКТ ЗЕД. У другому підрозділі графи зазначаються дев`ятий та десятий знаки коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.10.2022 №2697-ІХ «Про Митний тариф України», а саме з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТЗЕД, які побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2022 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 №543.

Відповідно до правила 1 ОПІ, назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, якщо такі тексти назв та приміток не вимагають іншого, відповідно до таких положень.

Відповідно до правила 6 ОПІ для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіsmutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

До товарної позиції 8441 УКТЗЕД, згідно з її текстовим описом, включається все обладнання, використовуване для різання (не вважаючи палітурного обладнання), усі машини для обробки продукції, зробленої на устаткуванні для підготовлення паперової маси, виготовлення паперу або картону, починаючи від машин для різання на потрібну ширину або на аркуші промислового розміру і закінчуючи машинами, які використовуються для виробництва різних виробів.

Відповідно до ДСТУ 2890-94, картонна коробка - виріб із гофрокартону, різноманітної форми і конструкції, згідно технічної документації замовника, призначена для пакування харчової і промислової продукції. Повинна захищати продукцію від зовнішніх пошкоджень та забезпечувати транспортування продукції. Коробки виготовляються з одного листа картону або за погодженням з замовником з декількох, при умові забезпечення механічної міцності коробки (ДСТУ ГОСТ 9142-2014 Ящики з гофрованого картону. Загальні технічні умови). Заготовка для гофрокоробки - лист з гофрокартону, розміри якого дозволяють виготовити коробку.

Згідно з експертним висновком Чернігівської регіональної торгово-промислової палати ЧК-95 від 10.04.2024 висікально-бігувальний верстат ВОХМАТІС 17 DCP призначений для виробництва коробів RSC, HSC, OSC та FOL з трьох та п`ятишарового гофрокартону, але здатний виготовляти й інші види коробок (5PF, під кришку, перетинки). Верстат розрізає та здійснює рилювання картону; легко переналаштовується на необхідний вид роботи. За допомогою вакуумної подачі збирає заготовку гофрокартону, на якій здійснює вирізи під клапани ящику та відрізання картону; робить повздовжне та поперечне бігування картону (загиблення картону для рівного згинання). Вироби з картону не виготовляються способом формування. Обладнання класифікується у підкатегорії, код: 8441 30 00 00 «Інше обладнання для виробництва товарів з паперової маси, паперу або картону, включаючи різальні машини будь-якого типу: - машини для виробництва картонних коробок, ящиків, труб, барабанів або аналогічної тари іншим способом, ніж формування».

Вказаний експертний висновок є належним та допустимим доказом у розумінні положень КАС України, підтверджує обставину щодо наявності підстав для віднесення імпортованого позивачем товару до товарної позиції з кодом УКТ ЗЕД 8441 30 00 00.

При цьому, не погоджуючись із вказаним висновком експерта, відповідач не заявляв про необхідність проведення повторної судової експертизи, а також не надавав іншого експертного висновку на підтвердження своєї позиції.

Щодо посилань відповідача на положення ч.8 ст.69 МК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.8 ст.69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Тобто, у своїй діяльності та при виконанні власних повноважень, визначених Митним кодексом України, митні органи використовують експертні висновки як джерело додаткової інформації.

В той же час, в силу ч.3 ст.68 КАС України експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Згідно з ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, в рамках судового процесу, висновок експерта, зокрема сформований за результатами проведення експертизи, належить до відповідних джерел доказування, що підлягають врахуванню судом при розгляді справи по суті.

За таких обставин, позивачем було надано всі докази, що підтверджують вірність застосованого УКТ ЗЕД згідно з технічними характеристиками товару, в той час як рішення митного органу про визначення коду товару за УКТ ЗЕД не містить обґрунтувань та посилань на обставини, з урахуванням яких відповідач відхилив надані декларантом документи з метою підтвердження правомірності декларування товарів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення щодо класифікації товарів №24UA6-KT від 08.04.2024 Чернігівської митниці та картка відмови Чернігівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 102160/2024/000015 від 08.04.2024 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя Ю.К. Черпак