Справа № 280/10630/24
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 квітня 2025 року Справа № 280/10630/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» (69083, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4-А; )

до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Тадеуша, 1; )

про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» (далі - позивач) до Львівської митниці (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 14.05.2024 № UА209000/2024/900399/1 Львівської митниці; визнати протиправною та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2024 № UA209170/2024/001608 Львівської митниці;

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 12.07.2024 № UА209000/2024/900583/1 Львівської митниці; визнати протиправною та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12.07.2024 № UA209170/2024/002193 Львівської митниці.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «ТД «БІМАРКЕТ» надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З урахуванням викладеного вважає спірні рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрито провадження у справі № 280/10630/24; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» () за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 46.39).

20.10.2023 між ТОВ «ТД «БІМАРКЕТ» (Покупець) та «Jalaram Agriexports Limited», Індія (Продавець) укладено Контракт № 20/10, за умовами якого ПРОДАВЕЦЬ зобов`язується поставити, а ПОКУПЕЦЬ сплатити і прийняти Товар. Детальний опис Товару буде наданий у відповідних специфікаціях до цього Контракту. (п. 1.1. Контракту). Відповідно до п. 3.1. Контракту відвантаження ТОВАРУ здійснюється товарними партіями, згідно з укладеними між Сторонами специфікаціям до цього КОНТРАКТУ, які є його невід`ємною частиною. Згідно п. 6.1. Контракту умови поставки кожної партії ТОВАРУ визначаються у відповідній Специфікації до цього КОНТРАКТУ, яка є його невід`ємною частиною.

У специфікації від 25.12.2023 № 3 Сторони погодили поставку товару (арахісу сирого в ядрах) на загальну суму 122 280,00 доларів США, на умовах CIF-Gdansk or Gdynia, Польща (INCOTERMS 2010).

У специфікації від 29.03.2024 № 4 Сторони погодили поставку товару (арахісу сирого в ядрах) на загальну суму 34 020,00 доларів США, на умовах CIF-Constanta, Румунія (INCOTERMS 2010).

13.05.2024 ТОВ «ТД «БІМАРКЕТ» заявлено до митного оформлення товар, отриманий від компанії «Jalaram Agriexports Limited», Індія, за вказаним вище контрактом (специфікація від 25.12.2023 № 3) та подано до підрозділу Львівської митниці митну декларацію № 24UA98U2, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: «Арахіс сирий в ядрах 50/60, сорту BOLD ,упакований в поліпропиленові (ПП) мішки вагою по 25кг нетто,несмажений, очищений від шкарлупи, вкритий м`якою насіняною оболонкою , вага нетто 54000кг, урожай 2023 р, дата пакування -02/2024р., термін придатності -02/2025р. Без ГМО , застосовується в харчовій промисловості, арахіс сирий в ядрах 40/50, сорту BOLD ,упакований в поліпропиленові (ПП) мішки вагою по 25кг нетто,несмажений, очищений від шкарлупи, вкритий м`якою насіняною оболонкою , вага нетто -30000кг, урожай 2023 р, дата пакування -02/2024р., термін придатності -02/2025р. Без ГМО ,застосовується в харчовій промисловості.».

Вартість заявлених до митного оформлення товарів визначена позивачем за ціною господарської операції.

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів, зазначеної у митній декларації від 13.05.2024 № 24UA98U2 ТОВ «ТД «БІМАРКЕТ» надано митному органу наступні документи: пакувальний лист (Packing list) від 16.02.2024 б/н; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 16.02.2024 № JAL/2324/M0431; коносамент (Bill of lading) від 26.02.2024 № MEDUE7532884; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 07.05.2024 № 07052024/1; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 08.05.2024 № 07052024/2; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 08.05.2024 № 07052024/3; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 09.05.2024 № 07052024/4; супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 06.05.2024 № 24PL321030NS6MZT36; супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 06.05.2024 № 24PL321030NS6N0DE4; супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 07.05.2024 № 24PL321030NS6N4P59; супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 07.05.2024 № 24PL321030NS6N4PF9; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 08.05.2024 № EU/PL/0703723; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 08.05.2024 № EU/PL/0703724; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 08.05.2024 № EU/PL/0703725; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 08.05.2024 № EU/PL/0703726; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 22.02.2024 № PSC117PQ; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) від 22.02.2024 № 282509 (№ 53790); банківський платіжний документ, що стосується товару від 05.04.2024 № 28; банківський платіжний документ, що стосується товару від 01.02.2024 № 6; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 09.05.2024 № 116; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 09.05.2024 № 2/05/2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 09.05.2024 б/н; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 25.12.2023 б/н; розрахунок ціни (калькуляція) від 25.01.2024 б/н; страховий поліс від 20.02.2024 № C001947056; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.12.2023 № 3; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.01.2024 б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 20.10.2023 № 20/10; договір про надання послуг митного брокера від 03.01.2024 № 1/36065518; договір (контракт) про перевезення від 17.04.2023 № 0002; договір (контракт) про перевезення від 17.08.2023 № 1-08/22; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11418471; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11421719; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11422729; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11425761; інші некласифіковані документи - Cертифікат здоров`я від 22.02.2024 № EIA/RAJ/; інші некласифіковані документи - Виписка з Єдиного державного реєстру від 17.11.2022; інші некласифіковані документи - Виписка з Єдиного державного реєстру від 28.12.2023; інші некласифіковані документи - Декларація виробника від 21.02.2024; інші некласифіковані документи - Заявка від 07.05.2024 № 159 на перевезення вантажу; інші некласифіковані документи - Лист про нестрахування товару від 08.05.2024; інші некласифіковані документи Перепустка від 13.05.2024 № Е-239360; інші некласифіковані документи - Перепустка від 13.05.2024 № Е-239398; інші некласифіковані документи - Перепустка від 13.05.2024 № Е-239446; інші некласифіковані документи - Перепустка від 13.05.2024 № Е-239447; інші некласифіковані документи - Сертифікат ваги і якості від 26.02.2024 № QSS; інші некласифіковані документи Сертифікат відсутності ГМО від 21.02.2024; інші некласифіковані документи - Сертифікат якості і ваги від 26.02.2024; копія митної декларації країни відправлення від 21.02.2024 SB1759.

Крім того, на запит про надання додаткових документів від 13.05.2024 № 59f6ca49-4c51-4b2f-92f4-a4389495e53f позивачем надано: прайс-лист від постачальника товару Jalaram Agriexports Limited від 25.12.2023 б/н; калькуляція від постачальника товару від 25.01.2024; виписка з бухгалтерського балансу від 09.05.2024 № 4 по бухгалтерському рахунку «Розрахунки за видами авансу (в інозеній валюті)» по субконто Jalaram Agriexports Limited, Індія (в доларах США) станом на 09.05.2024; Висновок Запорізької Торгово - промислової палати від 13.05.2024 № ОИ-2301.

14.05.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/900399/1, згідно з графою 30 якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 168 840,00 USD. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ.

При цьому, митницею вказано про те, що у наданих до митного оформлення CMR від 07.05.2024 № 07052024/1 та від 08.05.2024 № 07052024/2 зазначено перевізника ФОП ОСОБА_1 ; у СMR від 08.05.2024 № 07052024/3 PE Ivan Chaykivskij; у CMR від 09.05.2024 № 07052024/4 ФОП ОСОБА_2 . Документи, які визначають договірні відносини з вищевказаними перевізниками, відсутні.

У коносаменті від 26.02.2024 № MEDUE75322884 зазначено фрахт з передоплатою (Freigh prepaid), однак жодних банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати, до митного оформлення не надано.

Отже, відомості щодо числових значень складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме метод 2а (ст. 59 МКУ) та метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, метод 2в (ст. 62 МКУ) та метод 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 05.04.2024 № UA110150/2024/4802, рівень митної вартості становить 2,01 дол.США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

У оформленні митної декларації від 13.05.2024 № 24UA98U2 відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2024 № UA209170/2024/001608.

Позивач скористався правом, наданим частиною третьою статті 52 МК України, та оформив 14.05.2024 нову митну декларацію № 24UA88U1, сплативши митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою позивачем митною вартістю та митною вартістю, визначеною відповідачем.

Також, 11.07.2024 ТОВ «ТД «БІМАРКЕТ» заявлено до митного оформлення товар, отриманий від компанії «Jalaram Agriexports Limited», Індія, за вказаним вище контрактом (специфікація від 29.03.2024 № 4) та подано до підрозділу Львівської митниці митну декларацію № 24UA03U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: «Арахіс сирий в ядрах 50/60, сорту JAVA ,упакований в поліпропиленові (ПП) мішки вагою по 25кг нетто,несмажений, очищений від шкарлупи, вкритий м`якою насіняною оболонкою , вага нетто 21000кг, урожай 2024 р, дата пакування -04/2024р., термін придатності - 04/2025р. Без ГМО , застосовується в харчовій промисловості.».

Вартість заявлених до митного оформлення товарів визначена позивачем за ціною господарської операції.

На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товарів, зазначеної у митній декларації від 11.07.2024 № 24UA03U5 ТОВ «ТД «БІМАРКЕТ» надано митному органу наступні документи: пакувальний лист (Packing list) від 18.04.2024 б/н; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 18.04.2024 № JAL/2425/N0072; коносамент (Bill of lading) від 23.04.2024 № MEDUFS188979; автотранспортна накладна (Road consignment note) від 08.07.2024 № 988; супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 29.06.2024 № 24ROCT1900G13953L2; фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) від 23.04.2024 № PSC19KAN; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) від 23.04.2024 №293546 (№ 03870); банківський платіжний документ, що стосується товару від 09.04.2024 № 31; банківський платіжний документ, що стосується товару від 07.06.2024 № 59; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 09.07.2024 № 903409; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 29.03.2024 б/н; розрахунок ціни (калькуляція) від 29.03.2024 б/н; страховий поліс від 25.04.2024 № CERT/2002/321450072/00/000/115; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 29.03.2024 № 4; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 04.01.2024 б/н; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.04.2024 б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 20.10.2023 № 20/10; договір про надання послуг митного брокера від 03.01.2024 № 1/36065518; Договір (контракт) про перевезення від 25.03.2024 № 2503/01/2024; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11648177; інші некласифіковані документи - APPLICATION № 02/07 (Заявка від 02.07.2024); інші некласифіковані документи - Cертифікат здоров`я від 01.05.2024 № EIA/RAJ/; інші некласифіковані документи - E-Certificate від 26.04.2024 № QSS/GDM/013199; інші некласифіковані документи - Декларація виробника від 23.04.2024; інші некласифіковані документи - Лист про нестрахування товару від 05.07.2024; інші некласифіковані документи - Перепустка від 11.07.2024 № Е-259831; інші некласифіковані документи - Сертифікат відсутності ГМО від 23.04.2024; інші некласифіковані документи - Сертифікат якості і ваги від 23.04.2024; копія митної декларації країни відправлення від 20.04.2024 № SB1421.

12.07.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/900583/1, згідно з графою 30 якого митним органом визначено митну вартість товару в розмірі 42 210,00 USD. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ.

При цьому, митницею вказано про те, що у наданому до митного оформлення інвойсі на оплату транспортно-експедиційних послуг від 09.07.2024 № 903409 граничним терміном оплати зазначено 09.07.2024. Будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг по вищевказаному інвойсу, до митного оформлення не надано.

У коносаменті від 23.04.2024 № MEDUFS188979 зазначено фрахт з передоплатою (Freigh prepaid), однак жодних банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати, до митного оформлення не надано.

На вимогу декларантом додатково надіслано прайс-лист, калькуляцію, бухгалтерську виписку. Документи, подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Таким чином, Львівською митницею встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме метод 2а (ст. 59 МКУ) та метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, метод 2в (ст. 62 МКУ) та метод 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 30.06.2024 № UA100190/2024/59692, рівень митної вартості становить 2,01 дол.США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

У оформленні митної декларації від 11.07.2024 № 24UA03U5 відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12.07.2024 № UA209170/2024/002193.

Позивач скористався правом, наданим частиною третьою статті 52 МК України, та оформив 12.07.2024 нову митну декларацію № 24UA36U9, сплативши митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою позивачем митною вартістю та митною вартістю, визначеною відповідачем.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» звернулось до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України).

За правилами ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі № 1.380.2019.005307.

Необхідно зауважити, що Законом України від 05.10.2006 № 227-V "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м. Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).

Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А "Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)" у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" 26-29 березня 2001 року вимагають, щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.

Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: "На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства".

Отже, митний орган може додатково вимагати лише ті документи, які можуть усунути обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів стало встановлення в ході перевірки поданих декларантом документів розбіжностей. В свою чергу, наведені обставини, на думку митниці, викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості.

Надаючи оцінку доводам митниці щодо наявності таких розбіжностей, суд звертає увагу на наступне.

Стосовно посилань митного органу на те, що декларантом не надано документи, які підтверджують договірні відносини з перевізниками ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Так, перевезення товару в даному випадку здійснювалось відповідно до Договору-доручення на надання транспортно-експедиторських послуг від 17.04.2023 № 0002, укладеного між ТОВ «ТД «БІМАРКЕТ» (Клієнт) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Експедитор).

Відповідно до п. 1 Договору від 17.04.2023 № 0002 Експедитор, який діє за дорученням Клієнта, бере на себе зобов`язання виконати і організувати виконання визначених за цим Договором послуг по доставці вантажу, транспортом залучених третіх осіб (перевізників або експедиторів) і у зв`язку з цим зобов`язується: 1.1. Укладати з третіми особами Договори перевезення вантажу та інші Договори, необхідні для організації перевезення вантажу.

Таким чином, можна дійти висновку, що Експедитор, користуючись умовами Договору від 17.04.2023 № 0002, залучив третіх осіб для перевезення вантажу позивача. Однак, безпосередньо у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» договірні відносини із даними суб`єктами господарювання відсутні, а отже позивач не міг надати зазначені митницею документи.

Наведене підтверджується також договорами перевезення вантажу від 01.05.2023 № 01/05, від 01.05.2023 № 30/04, від 02.05.2023 № 02/05, укладеними ФОП ОСОБА_4 із залученими перевізниками, копії яких надано позивачем до матеріалів справи. За поясненнями товариства дані договори отримано ним від ФОП ОСОБА_4 після ухвалення митницею оскаржуваного у цій справі рішення.

Щодо тверджень митниці про те, що у коносаменті від 26.02.2024 № MEDUE75322884 та у коносаменті від 23.04.2024 № MEDUFS188979 зазначено фрахт з передоплатою (Freigh prepaid), однак жодних банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати, до митного оформлення не надано, суд зазначає наступне.

Відповідно до Специфікацій від 25.12.2023 № 3 та від 29.03.2024 № 4 Сторони погодили поставку товару на умовах CIF-Gdansk or Gdynia, Польща (INCOTERMS 2010).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF («Вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування.

Таким чином, витрати на страхування та транспортування вже є включеними до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.02.2023 у справі № 810/689/17.

Відтак, ціна товару, вказана в інвойсах від 16.02.2024 № JAL/2324/M0431, від 18.04.2024 № JAL/2425/N0072 та Специфікаціях від 25.12.2023 № 3, від 29.03.2024 № 4 вже включає в себе вартість товару з урахуванням витрат на транспортування та страхування товару до порту призначення; додаткові витрати на транспортування товару позивачем понесено не було.

Стосовно тверджень митниці про те, що у наданому до митного оформлення інвойсі на оплату транспортно-експедиційних послуг від 09.07.2024 № 903409 граничним терміном оплати зазначено 09.07.2024, проте будь-які платіжні документи, що підтверджують оплату послуг по вищевказаному інвойсу, до митного оформлення не надано, слід зазначити про таке.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

В даному випадку оплата за інвойсом від 09.07.2024 № 903409 здійснена 18.07.2024 на підставі платіжної інструкції в іноземній валюті № 32 (наданої позивачем до матеріалів справи), тобто поза межами процесу митного оформлення спірної товарної партії.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Приписами статті 60 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Суд звертає увагу, що, приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем не надано будь-яких пояснень щодо зроблених коригувань та обсягів партії подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості товару із застосуванням другорядного методу.

Такий підхід прямо суперечить положенням ст. 60 Митного кодексу України.

Суд також зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Зазначене відповідає усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, постанова від 02.03.2021 у справі № 380/842/20, від 23.02.2021 у справі № 805/5039/16-а, від 24.12.2020 у справі № 808/1676/16 тощо).

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товарів за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товарів за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

При цьому, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2024 № UA209170/2024/001608, від 12.07.2024 № UA209170/2024/002193 є похідними від рішень про коригування митної вартості товарів від 14.05.2024 № UА209000/2024/900399/1, від 12.07.2024 № UА 209000/2024/900583/1.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів слугувало підставою для видання карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2024 № UA209170/2024/001608, від 12.07.2024 № UA209170/2024/002193, то визнання рішень про коригування митної вартості товарів протиправними та їх скасування є підставою для визнання протиправними та скасування карток відмови.

Разом із тим, надаючи оцінку Висновку Запорізької торгово-промислової палати від 13.05.2024 № ОИ-2301 за результатами проведення цінової експертизи зовнішньоекономічного контракту та підтвердження рівня цін на арахіс сирий в ядрах сорту Bold в асортименті, країни походження Індія, суд зауважує наступне. Так, з огляду на предмет спору в цій справі необхідним є встановлення повноти наданих позивачем митному органу документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Згідно ж наявного у матеріалах справи Висновку від 13.05.2024 № ОИ-2301, Запорізькою торгово-промисловою палатою проведено дослідження відповідності ціни товару, придбаного позивачем згідно з Контрактом від 20.10.2023 № 20/10, рівню цін постачальників подібної продукції з країни походження Індія за вказаний період.

Таким чином, суд не приймає в якості доказу у справі вказаний Висновок Запорізької торгово-промислової палати від 13.05.2024 № ОИ-2301, як такий, що не має доказового значення у справі, а отже є неналежним доказом.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями статті 101 КАС України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною 1 статті 106 КАС регламентовано, що експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи.

Суд зазначає, що склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

У постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 Верховний Суд сформував правовий висновок, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права (пункти 177-180 мотивувальної частини).

З огляду на вищезазначене та враховуючи те, що Висновок Запорізької торгово-промислової палати від 13.05.2024 № ОИ-2301 визнаний судом неналежним доказом, тобто він не врахований судом при ухваленні рішення, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судових витрат позивача, пов`язаних із проведенням експертизи.

Разом із тим, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 501,11 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 14.05.2024 № UА209000/2024/900399/1.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2024 № UA209170/2024/001608.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 12.07.2024 № UА209000/2024/900583/1.

5. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12.07.2024 № UA209170/2024/002193.

6. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8 501 (вісім тисяч п`ятсот одна) гривня 11 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» (69083, м. Запоріжжя, вул. Шевчука, 4-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Тадеуша, 1; ).

У стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці витрат, пов`язаних із проведенням експертизи у розмірі 5 189,00 грн відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 01.04.2025.

Суддя Ю.П. Бойченко