Справа № 140/339/25
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року ЛуцькСправа № 140/339/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії №05 від 26.11.2024; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати позивачу до страхового стажу період догляду за дитиною з 01.01.2004 по 31.12.2004, до страхового та пільгового стажу роботи за Списком №2 період з 01.07.2020 по 31.03.2021 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 03.12.2024 (дати досягнення пенсійного віку).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 19.11.2024 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та долучила пакет документів, які підтверджують стаж її роботи.

Вказує, що рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 26.11.2024 №05 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи з липня 2020 року по березень 2024 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» через відсутність сплати страхових внесків згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, тому у позивача відсутня необхідна кількість пільгового стажу за Списком №2. Також відповідачем 2 не було враховано до страхового стажу період догляду за дитиною з 01.01.2004 по 31.012.2004, оскільки необхідно надати довідку УПСЗН.

Уважає, що позивач на момент звернення до пенсійного органу наявна достатня кількість страхового стажу для призначення пенсії (33 роки 10 місяців 27 днів із врахуванням незарахованого стажу), а також позивач має пільговий стаж за Списком №2 в розмірі 7 років 03 місяці 19 днів (із врахуванням незарахованого стажу), тому у ОСОБА_1 є право виходу на пенсію із зменшенням пенсійного віку на 03 роки 07 місяців 24 дні, тобто з 03.12.2024.

Позивач уважає сам факт не зарахування сум страхових внесків, сплачених із заробітної плати позивача на банківській рахунок Пенсійного фонду за відсутності його вини, не є підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду до спеціального (пільгового) страхового стажу, так як позивач у сказані періоду була зайнята повний робочий день на вищевказаних роботах. Крім того переконана, що оскільки із її заробітної плати щомісячно утримувалися суми страхових внесків, то вона не повинна нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків по сплаті обов`язкових платежів.

Також зазначає, що відповідач 2 неправомірно не зарахував до страхового стажу період догляду за дитиною з 01.012.2004 по 31.12.2004, оскільки інформація про даний стаж наявна у індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Враховуючи наведені обставини справи, ОСОБА_1 просить адміністративний позов задовольнити та зобов`язати відповідача 1 зарахувати до страхового стажу період догляду за дитиною, а також до страхового до страхового та пільгового стажу період роботи за Списком №2 і призначити пенсію за віком на пільгових умовах (арк. спр. 1-3).

У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 28.01.2025 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позов не визнає та зазначає, що відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право) страховий стаж роботи позивача складає 32 років 01 місяців 27 днів, пільговий стаж за Списком №2 складає 06 років 04 місяців 19 днів, що унеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058.

До страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною з 01.01.2004 по 31.12.2004, оскільки відсутня довідка з УПСЗН, передбачена підпунктом 2 пункту 2.1 Розділу ІІ Постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1).

Крім того, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди з 01.07.2020 по 31.03.2021, оскільки, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Довідка ОК-5) відсутня інформація про нарахований дохід та сплачені внески за період з 01.07.2020 по 31.03.2021, відсутні підстави для зарахування цього періоду до пільгового стажу.

Враховуючи наведе, уважає а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (арк. спр. 26-29).

Відповідач 1, ГУ ПФУ у Волинській області, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлений судом строк не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 19.11.2024 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 (арк. спр. 67).

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення/перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до пункту 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку розгляд документів, наданих позивачем, провадився за принципом «екстериторіальності» ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яким рішенням від 26.11.2024 №05 відмовлено у її призначенні та вказано.

Вказане рішення мотивоване тим, що за доданими документами до страхового стажу не враховано: період догляду дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2004 по 31.12.2004, оскільки необхідно надати довідку з УПСЗЕН; до пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано період з 01.07.2020 по 31.03.2021, оскільки відсутні індивідуальні відомості про застраховану особу (арк. спр. 8).

Уважаючи таке рішення відповідача 2 щодо відмови у призначенні пенсії за віком за Списком №2 протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Уважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Закон №1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України (стаття 81 Закону №1788-ХІІ).

Відповідно частини першої статті 21 Закону №1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №673, основним документом , що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як установлено судом згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач в спірний період (з 01.07.2020 по 31.03.2021) працювала в ДП «Передпускова дирекція Шахти №10 «Нововолинська» машиністом (кочегаром) котельні 03 розряду (арк. спр. 9-11).

Як встановлено судом вище, ГУ ПФУ у Дніпропетровській області в рішенні про відмову у призначенні пенсії від 26.11.2024 №05 повідомило, що до пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано період з 01.07.2020 по 31.03.2021, оскільки відсутні індивідуальні відомості про застраховану особу (арк. спр. 8).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою, дванадцятою статті 20 Закону №1058-IV встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

На переконання суду, відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за вказані періоди не може бути підставою для не зарахування таких до страхового стажу під час визначення пільгового стажу для призначення пенсії позивачу.

Порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Суд зазначає, що фактично внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Таким чином позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача такого періоду роботи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року по справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Згідно з індивідуальними відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу ОСОБА_1 (довідка за формою ОК-5) інформація щодо сплати страхових внесків за період 01.07.2020 31.12.2021 у ДП «Передпускова дирекція Шахти №10 «Нововолинська» дійсно відсутня (арк. спр. 16-20).

Разом з тим, як установлено судом у вказаний період позивач працювала машиністом (кочегаром) котельні 03 розряду що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (арк. спр. 9-11) та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (арк. спр. 13). За вказаний період їй була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, що підтверджується довідкою щодо сум нарахованої та виплаченої заробітної плати, єдиного соціального внеску та їх виплату за час роботи в ДП «Передпускова дирекцій шахти №10 «Нововолинська» за період з 01.07.2020 по 31.03.2021, виданою ДП «Дирекцією по будівництву об`єктів» (арк. спр. 12), а тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до пільгового стажу позивача вказані періоди роботи при проведенні перерахунку призначеної йому пенсії.

Суд зауважує, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період лише з тих підстав, що сплачені ДП «Передпускова дирекцій шахти №10 «Нововолинська» зараховані на погашення боргу підприємства з єдиного внеску у порядку календарної черговості його виникнення, не може бути підставою для позбавлення пенсіонера права на пенсію у відповідному розмірі з урахуванням періоду його трудової діяльності, оскільки застрахована особа не відповідає за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків.

Механізм державного соціального страхування передбачає державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх конституційних прав, а тому позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій через те, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на отримання позивачем належної пенсії із солідарної системи з урахуванням страхового стажу. Застраховані особи самостійно, без сприяння державних органів, позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність сплати роботодавцями страхових внесків.

Отже, слід дійти висновку про протиправність дій відповідача 2 щодо незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.07.2020 по 31.03.2021 на ДП «Передпускова дирекцій шахти №10 «Нововолинська» при призначенні пенсії за віком з підстав відсутності сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Щодо незарахування до страхового стажу роботи періоду догляду за дитиною до досягнення їй трирічного віку з 01.01.2004 по 31.12.2004, суд виходить з наступного.

Згідно рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, дитина у позивачки ІНФОРМАЦІЯ_1 та, як убачається із розділу «Відомості за звітний рік по БСВ (за наявності даних за період до 2009 року включно)» індивідуальними відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу ОСОБА_1 (довідка за формою ОК-5), у 2004 році позивачу нараховано стаж тривалістю 12 місяців, код підстави БСВ ЗПЗ056Ж1.

Відповідно до Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, який є додатком 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435, код підстави ЗПЗ056Ж1 - Час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Наведене свідчить, що спірний період, відповідно до індивідуальних відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу, зарахований до стажу, однак такий не зарахований рішенням відповідача 2 про відмову у призначенні пенсії №05 від 26.11.2024.

Відмовляючи позивачці у зарахуванні періоду догляду за дитиною до досягнення їй трирічного віку відповідач 2 посилається на те, що позивачкою не надано довідку органів соціального захисту населення про отримання допомоги.

Відповідно до пункту "ж" частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацом 7 підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 період догляду у 2004 році особою за дитиною до досягнення нею трирічного віку, одним з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікуном, піклувальником - за дитиною з інвалідністю, непрацюючою працездатною особою - за особою з інвалідністю І групи або за престарілим, який за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, підтверджується довідкою органів соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги, передбаченою додатком 10 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 № 345, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.10.2006 за № 1098/12972.

Отже, для зарахування до страхового стажу особи періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2004 році такою особою до пенсійного органу має подаватися довідка органу соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги, що передбачена додатком 10 до згаданої вище Інструкції № 345.

При цьому судом встановлено, що така довідка не подавалася позивачкою до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії.

Разом із тим в контексті наведеного слід звернути увагу на приписи пункту 4.2 Порядку № 22-1, згідно з якими при прийманні документів працівник сервісного центру:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Відтак пенсійний орган при прийнятті документів для призначення пенсії наділений широкими повноваженнями, реалізація яких дозволяє уточнити інформацію в тому числі й шляхом з`ясування у відповідного органу соціального захисту населення факт отримання (неотримання) згадуваної вище допомоги.

Проте пенсійний орган не скористався наданими йому повноваженнями, що встановлені пунктом 4.2 згаданого вище Порядку, для встановлення чи отримувала позивачка у 2004 році допомогу від органу соціального захисту населення та чи має позивачка підстави для зарахування такого періоду до страхового (трудового стажу).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до переконання, що рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії №05 від 26.11.2024, яким позивачці відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах прийнято необґрунтовано, тобто, без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

При вирішенні спору в частині позовних вимог зобов`язального характеру, заявлених до ГУ ПФУ у Волинській області, суд враховує наступне.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Згідно з вимогами пункту 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, а після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що виплачує пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні підстави для задоволення щодо нього позовних вимог.

До того ж з матеріалів справи слідує, що разом із заявою позивач не подавала довідки щодо сум нарахованої та виплаченої заробітної плати, єдиного соціального внеску та їх виплату за час роботи в ДП «Передпускова дирекцій шахти №10 «Нововолинська» за період з 01.07.2020 по 31.03.2021 від 12.12.2024 №3.4/1172 та довідки про отримання (неотримання) допомоги від 03.12.2024 №1356/04, про що свідчить дата формування таких (рішення винесене 26.11.2024, тобто до їх видачі).

Відтак, при винесенні спірного рішення відповідач 2 не надав оцінку зазначеним довідкам та не встановлював підстав щодо зарахування періоду роботи позивача з 01.07.2020 по 31.03.2021 у ДП «Передпускова дирекцій шахти №10 «Нововолинська» до пільгового стажу роботи за Списком №2.

Отже, при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідач 2 не надав юридичної оцінки усім обставинам, які повинні враховуватись при призначенні такого виду пенсії, а суд в свою чергу не вправі перебирати на себе такі повноваження пенсійного органу.

За встановлених обставин суд вважає, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію державного службовця без попередньої перевірки відповідачем виконання позивачем усіх умов, необхідних для такого призначення.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області №05 від 26.11.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача від 19.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з врахуванням висновків суду, викладених у рішенні суду. При цьому в задоволенні решти вимог позову слід відмовити.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції від 19.12.2024 №0.0..1 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн (арк. спр. 4), оскільки суд задовольняє позов частково, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 807,47 грн (вісімсот сім гривень сорок сім копійок) пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (04001, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна, будинок 26, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16 листопада 2024 року №05 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 листопада 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з врахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 807,47 грн (вісімсот сім гривень сорок сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович