Справа № 380/25333/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року Справа№380/25333/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради (79008, Львівська область, м. Львів, вул. Валова, 20, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18.12.2024 року керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради (далі Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), в якому просить суд:

- зобов`язати власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ) протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської (ідентифікаційний код в ) охоронний договір на частину об`єкта культурної спадщини - пам`ятку архітектури місцевого значення розташовану за адресою: м. Львів, вул. П. Дорошенка, 29, у встановленому законом порядку.

Позивачем було надано платіжну інструкцію № 2876 від 02.12.2024 року про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі №380/25333/24 адміністративну справу за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії було передано за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

28.01.2025 року, справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №380/25333/24 суддею Череповським Є.В.

26.03.2025 року ухвалою суду було внесено зміни у найменування позивача у цій справі та вирішено вважати позивачем Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (адреса: вул. Валова 20 м. Львів Львівський р-н, Львівська область 79006, ).

Дослідивши докази і письмові пояснення, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

За адресою в АДРЕСА_3 , розташований житловий будинок, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, згідно із Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до державного реєстру нерухомих пам`яток України» №14 від 18.01.2021 (охоронний №4375-Лв). Даний будинок взятий під охорону рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради №381 від 05.07.1985. Відповідно до паспорта об`єкта культурної спадщини встановлено, що зазначена будівля розташована в межах історичного ареалу міста Львова, згідно з Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради» №924 від 22.10.2021 р. «Про затвердження меж історичного ареалу та зон регулювання забудови міста Львова» та належить до пам`яток архітектури місцевого значення. Будинок є спільною власністю власників квартир та нежитлових приміщень будинку. Житлові квартири належать мешканцям будинку на правах приватної власності.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що квартира АДРЕСА_4 , належить на праві власності Відповідачу, на підставі договору купівлі-продажу №662 від 15.09.2017 р.

27.03.2024 року за результатами складених двох актів про візуальне обстеження об`єкта - квартири АДРЕСА_4 , Позивачем був складений припис №0004/п0885 щодо усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини, а саме в приписі зазначено привести об`єкт, в термін до 01.10.2024 року, до відповідних історичних габаритів (відновити) несучі стіни та демонтувати самовільно встановлені перегородки.

16.02.2024 року уповноваженою особою управління охорони історичного середовища Львівської міської ради складено протокол про адміністративне правопорушення на Відповідача відповідно до ст.255 КУпАП.

В подальшому, 20.02.2024 Позивачем складено Постанову №493 у справі про адміністративне правопорушення на Відповідача, якою на підставі ст. 92 КУпАП накладено штраф у розмірі 1700 грн.

На момент звернення із цим позовом, умови постанови та припису не виконані, Відповідач не звертався до Управління щодо укладення охоронних договорів на пам`ятку культурної спадщини, а також не інформував про причини неукладення зазначених договорів.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» Відповідач зобов`язаний був у місячний строк укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір, однак у визначений законом строк не вчинив відповідних дій.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року № 1805-III (далі - Закон № 1805-III), у преамбулі якого встановлено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до визначень, наведених у ст. 1 Закону № 1805-III:

- об`єкт культурної спадщини - визначене місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

- щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 6 ч. 1 Закону № 1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: укладення охоронних договорів на пам`ятки (п. 17); здійснення інших повноважень відповідно до закону (п. 23).

До повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону (ст. 6 ч. 2 п. 11 Закону № 1805-III).

За приписами ст. 14 ч. 2 Закону № 1805-III об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних вебсайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Стаття 23 Закону № 1805-III передбачає, що всі власники пам`яток щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1805-ІІІ передбачено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Верховний Суд в постанові від 28.12.2019 у справі № 806/1536/18 сформував правову позицію, відповідно до якої охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону № 1805-ІІІ. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. З аналізу наведених вище норм права вбачається, що об`єкти культурної спадщини охороняються законом навіть при відсутності належним чином укладеного охоронного договору. В той же час, охоронний договір встановлює чіткі вимоги для збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року № 1768 (станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 1768), охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована. Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Тобто, охоронний договір укладається щодо всіх пам`яток культурної спадщини, незалежно від того до якої категорії вони відносяться (категорії національного значення чи місцевого значення). Порядком лише передбачено особливості укладення таких договорів, якщо пам`ятка належить до категорії пам`яток національного значення (зокрема, п.п. 3, 4 Порядку № 1768).

Пунктом 5 Порядку № 1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1: 50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

З огляду на наведене вище, укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , є власником квартири АДРЕСА_4 , даний будинок має статус пам`ятки архітектури місцевого значення та є об`єктом правового регулювання Закону № 1805-III у відповідному статусі.

Факт віднесення житлового будинку, до пам`яток місцевого значення, підтверджується паспортом об`єкту культурної спадщини та наказом Міністерства культури та інформаційної політики України №14 від 18.01.2021 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України».

Разом з тим, охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини, укладено не було, жодних дій, спрямованих на його укладення, не Відповідачем не вчинено, матеріали що б підтверджували правомірність поведінки Відповідача у справі відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_1 упродовж одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради охоронний договір щодо квартири АДРЕСА_4 , що є об`єктом культурної спадщини, пам`яткою архітектури місцевого значення, на умовах та в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наявних у матеріалах справи доказів, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат з судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради (79008, Львівська область, м. Львів, вул. Валова 20, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради (місцезнаходження: вул. Валова, 20, м. Львів, 79008; ) охоронний договір щодо квартири АДРЕСА_4 , що є об`єктом культурної спадщини, пам`яткою архітектури місцевого значення, на умовах та в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.

Повний текст рішення складено у повному обсязі 31 березня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя Є.В. Череповський