Справа № 500/7672/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7672/24

28 березня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_6 ), Військової частини НОМЕР_1 , Військової частина НОМЕР_2 , в якому просить:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо призову на військову службу під час мобілізації;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №281 від 05.10.2024 про призов на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 , перед цим витребувавши його.

визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №288 від 05.10.2024, назва якого позивачу не відома в силу незалежних від нього причин, перед цим витребувавши його;

визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №330 від 12.11.2024, назва якого позивачу не відома в силу незалежних від нього причин, перед цим витребувавши його;

визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 №320 від 13.11.2024, назва якого позивачу не відома в силу незалежних від нього причин, перед цим витребувавши його;

визнати протиправними та скасувати всі накази ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , які були винесені у період з 02.10.2024 по 24.12.2024, стосуються проходження ОСОБА_1 служби у Збройних Силах України і номера, дати реєстрації та назви яких позивачу не відомі з незалежних від нього причин, однак перед цим витребувати вище перераховані накази у вище перелічених відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 працював на посаді старшого інспектора - чергового чергової частини відділення поліції №4 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області). Наказом ГУНП в Тернопільській області №405 о/с від 02.10.2024 позивача звільнено зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, що є предметом оскарження в справі №500/6077/24. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №281 від 05.10.2024 позивача призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлено для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 . Беручи до уваги неправомірність наказу про звільнення зі служби в поліції та те, що військовозобов`язані, які працюють або проходять службу в Національній поліції України, підлягають бронюванню і за приписами ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" звільняється від призову на військову службу під час мобілізації та на особливий період, на думку позивача, проведені щодо нього мобілізаційні заходи, а також наказ про призов на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини та всі накази, на підставі яких здійснюється проходження військової служби у зв`язку із загальною мобілізацією, теж є протиправними, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано у відповідачів рішення (наявні), які є предметом спору, а саме: наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №281 від 05.10.2024 про призов на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ; наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №288 від 05.10.2024; наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №330 від 12.11.2024; наказ командира Військової частини НОМЕР_2 №320 від 13.11.2024; накази ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , які були винесені у період з 02.10.2024 по 24.12.2024, стосуються проходження ОСОБА_1 служби у Збройних Силах України і номера, дати реєстрації та назви яких позивачу не відомі.

ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_5 подано до суду відзиви. Заперечуючи проти позову, відповідачі послались на те, що 02.10.2024 позивач, будучи військовозобов`язаним направлений на військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в Збройні Сили України та інші військові формування у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період. За результатами військово-лікарської комісії позивач визнаний придатним до військової служби, про наявність підстав для відстрочки передбаченої нормами ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не повідомляв, на підставі чого йому вручено повістку та мобілізаційне розпорядження. У вказаний у повістці час та дату позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого відправлений та зарахований на посаду курсанта другого взводу другої роти четвертого навчального батальйону школи індивідуальної підготовки Військової частину НОМЕР_1 АДРЕСА_1 для подальшого проходження військової служби. На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №281 від 05.10.2024 позивач призваний на військову службу під час мобілізації згідно чинного законодавства.

Ухвалою суду від 27.02.2025 витребувати повторно в Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 докази. Продовжено процесуальний строк розгляду адміністративної справи на один місяць.

Військовою частиною НОМЕР_2 подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що після звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №4 Чортківського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області, капітана поліції ОСОБА_1 зі служби у поліції, останній втратив бронювання та право на відстрочку від мобілізації, передбачене ч.2 ст.25 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Після втрати права на відстрочку позивач підлягає мобілізації до Збройних Сил України, як військовозобов`язаний. Звертає увагу на ту обставину, що позивач не мав інших правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених (встановлених) ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Відповідно до розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 08.11.2024 №300/ПУ/2221/П/дск військовослужбовців, які прибули із Військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, з 12.11.2024 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, а зі сніданку 13.11.2024 - на котлове забезпечення і призначити на посади. До іменного списку команди, яка прибула з Військової частини НОМЕР_1 був включений ОСОБА_1 , який мав при собі документи, необхідні для включення останнього до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 . Видаючи наказ №320 від 13.11.2024 про включення до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , посадовими особами військової частини не порушено вимоги чинного законодавства України або законні права чи інтереси позивача, отже відповідач діяв виключно на підставі та у межах повноважень та у спосіб, який передбачений Конституцією та чинним законодавством України.

ІНФОРМАЦІЯ_6 та Військова частина НОМЕР_1 у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) та станом на 26.03.2023 відзив на позов не подали, як і будь-які докази у спростування позовних вимог, в тому числі витребувані судом. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено і це не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №4 Чортківського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області.

Наказом ГУНП в Тернопільській області № 405 о/с від 02.10.2024 позивача звільнено зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, що є предметом судового розгляду в справі №500/6077/24.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.10.2024 №1789 ОСОБА_1 направлений на військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_4 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в Збройні Сили України та інші військові формування у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Як слідує з довідки 1266/6 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.10.2024 №4/7243 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

02.10.2024 позивачу вручено повістку та мобілізаційне розпорядження для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 04.10.2024 о 09 год. 00 хв. для подальшої відправки в команду № НОМЕР_3 НЦ.

У вказаний у повістці час та дату позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідно до поіменного списку від 03.10.2024 №4/7260 відправлений до Військової частини НОМЕР_1 .

На підставі наказів Військової частини НОМЕР_1 №288 від 05.10.2022 та №330 від 12.11.2024 до військового квитка позивача серії НОМЕР_4 внесено відповідні записи про проходження ним військової служби.

Згідно з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.10.2024 №279 (позивач помилково зазначає №281), у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 та від 23.07.2024 №470/2024, солдата ОСОБА_1 , призначеного в команду Військової частини НОМЕР_1 , призвано ІНФОРМАЦІЯ_5 на військову службу із запасу з 05.10.2024.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 13.11.2024 №320, солдата ОСОБА_1 , який відповідно до розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 08.11.2024 №300/ПУ/2221/П/дск прибув із Військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби, з 13.11.2024 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.

Не погоджуючись з такими рішенням суб`єктів владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд враховує наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.6 ст.2 Закону № 2232-ХІІ передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2024 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону №3543-XII, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

У відповідності до ч.5 ст.22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п.9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Згідно з п.11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Статтею 23 Закону №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

При цьому, за приписами ч.1 ст.25 Закону №3543-XII бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють або проходять службу:

1) в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування на посадах:

державної служби категорії "А", голів обласних, районних, районних у місті (у разі створення) рад, сільських, селищних, міських голів - усі військовозобов`язані;

державної служби категорій "Б", "В", в органах місцевого самоврядування - не більше 50 відсотків кількості військовозобов`язаних цих категорій у зазначених органах;

2) в органах державної влади, інших державних органах, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, органах прокуратури, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі судової охорони, в судах, установах системи правосуддя та органах досудового розслідування (крім військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цієї частини), а також на штатних посадах патронатних служб державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України;

3) на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі якщо це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень);

4) на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань або функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у тому числі кінцеві бенефіціарні власники таких підприємств, які не є їх працівниками. Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання (ч.2 ст.25 Закону №3543-XII).

У цій справі позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на неправомірність наказу про звільнення зі служби в поліції, під час проходження служби в якій мав право на відстрочку відповідно до ст.23 Закону №3543-XII на підставі бронювання, відповідно не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Як встановлено судом, наказом ГУНП в Тернопільській області № 405 о/с від 02.10.2024 позивача звільнено зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, що є предметом судового розгляду в справі №500/6077/24.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 у справі №500/6077/24, яке оскаржується в апеляційному порядку, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування в частині наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

За приписами п.12 Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочки Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Міноборони (СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органу Міноборони).

Згідно з пп.15 п.13 цього ж Порядку надана відстрочка підлягає анулюванню у разі: звільнення військовозобов`язаного з органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації (крім звільнення з посади з подальшим призначенням на іншу посаду в межах одного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації).

Відтак, після звільнення старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №4 Чортківського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_1 зі служби у поліції, останній втратив бронювання та право на відстрочку від мобілізації, передбачене ст.23 Закону №3543-XII.

В контексті доводів позивача, суд звертає увагу на те, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною в постановах від 22.05.2023 № 260/1851/22, від 18.01.2024 у справі №280/6033/22, від 11.04.2024 у справі №520/7954/22.

Матеріали справи не містять доказів того, що під час проведення мобілізаційних процедур, позивач надавав ІНФОРМАЦІЯ_10 будь-які документи для підтвердження наявності у нього правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст.23 Закону №3543-ХІІ, та оформлення права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Більше того, факт можливого поновлення на позивача на посаді в ГУНП в Тернопільській області не може бути підставою для скасування оскаржених рішень відповідачів, оскільки дії по мобілізації ОСОБА_1 відбувались за фактичними даними в момент вчинених відповідних процедур і не могли базуватись на ймовірних майбутніх судових рішеннях.

З аналізу п.11 Положення №154 слідує, що оформлення відстрочки від призову для військовозобов`язаних, резервістів під час мобілізації, особливого періоду чи воєнного часу належить до повноважень районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Вони також ведуть спеціальний облік цих осіб.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

Відповідно до п. 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пп.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Тобто, з метою ведення районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки спеціального обліку військовозобов`язаних, резервістів, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на останніх покладено обов`язок із своєчасного повідомлення органу, в якому вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надання зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що позивач повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_5 про обставини, які надають йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить, що ОСОБА_1 можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення його у відповідний спосіб не скористався.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи, беручи до уваги норми чинного законодавства, суд констатує, що позивач, будучи військовозобов`язаним, підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

В той же час, за результатами розгляду справи судом не встановлено порушення порядку призову позивача на військову службу за мобілізацією.

Окрім того, призов позивача на військову службу за мобілізацією не є взаємопов`язаним із діяннями командування військових частин щодо зарахування позивача до списків частини.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.10.2024 №279 в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період, ОСОБА_1 прийнято відповідно ч.2 ст.2 КАС України, ч.2 ст.19 Конституції України та підстави для його скасування відсутні. Відсутні правові підстави і для скасування наказів командира Військової частини НОМЕР_1 та командира Військової частини НОМЕР_2 , з підстав незаконної його мобілізації, оскільки такі вимоги є похідними.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, надали суду достатні докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частина НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 );

відповідач: - ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ).

- ІНФОРМАЦІЯ_11 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ).

- ІНФОРМАЦІЯ_12 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ).

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_8 ).

- Військова частина НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.