Справа № 520/25066/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

31 березня 2025 року Справа № 520/25066/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат, Чумак Роман Васильович, діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, в якому просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісія Збройних сил України від 04.12.2023 № 598/15474 щодо відмови у винесенні постанови щодо ОСОБА_1 про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв;

2. Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України винести постанову щодо ОСОБА_1 про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з наступним формулюванням: «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач у вересні 2023 року звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України щодо встановлення причинного зв`язку травми, одержаної ним у 1986 році під час проходження військової служби у Демократичній Республіці Афганістан, про причинний зв`язок її наслідків та діагностованих в подальшому захворювань. У відповідь на звернення, Центральна військово-лікарської комісія Збройних сил України листом від 04.12.2023 № 598/15474 повідомила, що позивачем не надано медичних документів про первинне звернення за медичною допомогою з приводу одержання травми безпосередньо у 1986 році, тому підстав для встановлення причинного зв`язку вищевказаної травми з військовою службою немає. Позивач вважає таке рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України незаконним, а тому таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді у відпустці.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач через систему «Електронний суд» 17.10.2024 надіслав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Також відповідач зауважив, що за результатами розгляду заяви, листом ЦВЛК ЗС України від 04.12.2024 № 598/15474 позивача було повідомлено про ненадання документів про первинне звернення за медичною допомогою з приводу одержання ним травми безпосередньо у 1986 році, а отже відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку вищезазначеної травми з військовою службою. Серед іншого відповідач зауважив, що у вказаному листі ЦВЛК ЗС України було зазначено про готовність ЦВЛК ЗС України повернутись до розгляду питання щодо встановлення причинного зв`язку одержаних позивачем травм та їх наслідків у разі надання таких документів. Враховуючи окреслене зазначено, що ЦВЛК ЗС України діяла у відповідності до приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти та приймати рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Також відповідач просив поновити Центральній військово-лікарській комісії Збройних сил України строк для подання відзиву.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 клопотання Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про поновлення процесуального строку на подання відзиву по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні - задоволено. Поновлено строк відповідачу для подання відзиву на адміністративний позов по справі №520/25066/24. Долучено до матеріалів справи відзив на адміністративний позов з доданими до нього документами за вх. № 01-26/103120/24 та за вх. 01-26/104143/24.

Представник позивача через систему «Електронний суд» 21.10.2024 подав відповідь на відзив в якому проти доводів відповідача заперечував та повністю підтримав свою правову позицію.

Через систему "Електронний суд" 22.10.2024 (за вх.№01-26/104610/24) від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить суд здійснювати подальший розгляд справи № 520/25066/24 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії щодо позовних вимог у наступній редакції:

- визнати незаконним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісія Збройних сил України від 04.12.2023р. №598/15474 щодо відмови у винесенні постанови щодо ОСОБА_1 про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо винесення постанови про встановлення причинного зв`язку діагностованих захворювань (наслідків травми, поранення, контузії, каліцтва);

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України винести постанову про встановлення причинного зв`язку захворювань, (поранень, контузій, травм, каліцтв) ОСОБА_1 з наступним формулюванням: «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 відмовлено у прийнятті заяви представника позивача - адвоката Чумака Романа Васильовича про уточнення позовних вимог до розгляду та повернуто її заявнику.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, позивач проходив військову службу у Збройних Силах з 16.04.1985 по 24.04.1987, в тому числі військову службу в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебуванні в партизанських загонах і з`єднаннях) з 02.08.1985 по 23.04.1987 в Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.2022, копія якої наявна в матеріалах справи.

Позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 з 30.04.1985 до 24.04.1987, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , в ході розгляду справи окреслена обставина не заперечувалась з боку відповідача.

В довідці ВЛК №5/1629, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.03.2023, зазначено, що ОСОБА_1 має встановлений діагноз: «Дисцикуляторна гіпертонічна енцефалопатія II ст. з лікворно-венозною дистензією астенічним с-м у хворого ЗЧМТ (1988 ДРА). Розлад особистості та поведінки органічного ураження головного мозку».

Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 12.07.2023 №6018 (військова частина НОМЕР_4 код НОМЕР_5 ) поранення, травма ОСОБА_1 кваліфікується як тяжка і пов`язані із захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби та непридатним до служби у високомобільних, десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

В довідці огляду невропатолога КНП «Міська поліклініка № 10» ХМР від 26.08.2022 зазначено, що травми: зі слів хворого під час служби в ДРА (з 1985 по 1987рр. ) в 1986р. під час виконання бойового завдання був контужений, втрачав свідомість, мала місце носова кровотеча. Діагноз: Т90.5. Наслідки внутрішньо черепної травми. Коментар: наслідки ЗЧМТ (1986р., контузія головного мозку, ДРА) у вигляді посттравматичної, дисциркуляторної енцефалопатії 2 ст. з лікворногіпертензійним, вестибуло-атактичним, астенічними синдромами.

Відповідно до виписки №3671 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Міська поліклініка № 10» від 17.10.2022, судом встановлено, що хворий має дифузні зміни біоелектричної активності головного мозку із залученням діенцефальних структур. У фоні та після проведення функціональних проб реєструється пароксизмальна активність по всім відведенням. Згідно анамнезу хвороби: головні болі турбують з 1986р. (після ЗЧМТ, ДРА, зі слів влітку 1986р. під час виконання бойової операції на території Афганістана, йдучі в колоні, попав під обстріл. Був контужений, втрачав свідомість, була носова кровотеча). Після демобілізації, періодично звертався до лікарів, лікувався амбулаторно.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого №1940 КНП Харківської міської ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» від 12.08.2022 позивач стаціонарно лікувався в терапевтичному відділенні з діагнозом: гіпертонічна хвороба II ст., 3 ст., ризик 3. Стабільна стенокардія II ф.кл. Атеросклерчиний кардіосклероз. СН 2-Аст. Стійкі наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми (1986р., контузія головного мозку, ДРА) у вигляді посттравматичної дисциркулятоної енцефалопатії II ст. з лікворно-гіпертензійними, цефалгічним, вестибулярно-алактичним, астенічним синдромами. Остеохондроз хребта. МКХ.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1697 КНП Харківської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» від 05.05.2023, позивач має повний діагноз: наслідки перенесеної черепно-мозкової травми (1986р) з лікворно-гіпертензивним вестибуло-атактичним, астено-невротичними синдромами, вегето-судинними пароксизми, синкопальними станами. Цервікокраніаглія, люмбалгія, м`язово-тонічний синдром. Полісегментарний остеохондроз шийного і поперекового відділів хребта.

Відповідно до консультивного висновку спеціаліста ДУ «Інститут неврології психіатрії та наркології НАМН України» невропатолога ОСОБА_2 від 19.06.2023: ОСОБА_1 має діагноз енцефалопатія змішаного генезу (атерослеротична, гіпертонічна, посттравматична) з лікворно-венозною дистензією, підкірковим та вестибуло-атактичним синдромом, вегето-судинними рароксизмами, синкопальними станами за анамнезом. Церебральний атеросклероз. Стійкі наслідки перенесеної закритої черепно-мозкової травми (1986 р., контузія головного мозку, ДРА).

Відповідно до консультивного висновку спеціаліста ДУ «Національний інститут терапії імені Л.Малої НАМН України» № 5072 лікаря-консультанта Малько В.В. від 27.06.2023р., згідно з яким пацієнт ОСОБА_1 має діагноз: гіпертонічна хвороба II стадія, 3 ступінь. Ризик 4. Блокада лівої передньої гілки лівої ніжки пучка Гіса. Правошлуночкова екстрасистолія. СН I ст. зі збереженою ФВ ЛШ, I ФК. Супутній діагноз: наслідки перенесеної черепно-мозкової травми (1986 р.).

Відповідно до консультивного висновку № 861675 ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка», згідно з яким ОСОБА_1 має заключний діагноз: розповсюджений остеохондроз, спондилоартоз шийного, грудного та поперекового віддлів хребта. Цервікадгія. Торако-люмбалгія.

Згідно довідки-консультації нейрохірурга від 31.07.2023р. ОСОБА_1 встановлено діагноз: наслідки перенесеної черпеномозкової травми (1986р.) з лікворно-гіпертензивним, вестибуло-атактичним, астеноневротичним синдромами, вегето-судунними пароксизми, синкопальними станами. Церквікокраніалгія, любмалгія, мязово-тонічний синдром. Полісегментарний остеохондроз шийного і поперекового віддлів хребта. Дисцикуляторна гіпертонічна енцефалопатія II ст. з лікворно-венозною дистензією с-м у хворого ЗЧМТ (1988 ДРА). Розлад особистості та поведінки органічного ураження головного мозку.

Відповідно до виписки №1339 КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня психіатрична лікарня № 3» від 19.06.2024р. позивач має основний діагноз F 07.85.

Згідно висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №451-2023 КЗОЗ Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації на підставі заяви громадянина ОСОБА_1 від 20.07.2023 завідувач відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб ХОБСМЕ ОСОБА_3 , що має вищу медичну освіту, вищу кваліфікаційну категорію за фахом «Судово-медична експертиза» свідоцтво № 074-ХА від 19.12.2018 року, 3 клас судового експерта, стаж роботи за фахом з 1999 року, лікар судово-медичний експерт відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , який має стаж роботи за спеціальністю «Судово-медична експертиза» з 2015 року 5-й кваліфікований клас судового експерта, лікар нейрохірург ХНМУ асистент кафедри нейрохірургії ОСОБА_5 провели судово-медичне дослідження (обстеження) щодо ОСОБА_1 .

Зроблені наступні висновки: "на підставі даних огляду за заявою громадянина ОСОБА_1 , 1966 р.н., приходимо до висновків, що згідно результатів огляду та наданої медичної документації ( довідка ВЛК № 5/1629 з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 17.03.2023р., виписка із МКХС № 1697 з «КНП ХОР ОГ» від 05.05.2023р., виписка із МКХС № 1940 з «КНП ХОР ОГ» від 12.08.2022р., доповнення до направлення МСЕК з КНП «МП № 10» ХМР від 26.06.2023р., консультаційний висновок спеціаліста з КНП ХМР «МП № 10» від 12.07.2023р., виписка із МКСХ МСЕК з КНП ХМР «МП № 10» від 12.07.2023р., виписка № 3671 з «КНП МП № 10 ХМР» від 17.10.2022р., рецензія первинного виходу на інвалідність з КНП «МП № 10» ХМР від 12.07.2023р., консультативний висновок спеціаліста з «НАМНУ ДУ ІНП та Н» МП № 10 від 19.06.2023р., направлення на МСЕК з КНП «МП № 10» ХМР від 14.07.2023р., консультація нейрохірурга від 31.07.2023р., консультація психіатра з КНП «МПД № 3» ХМР від 17.05.2023р.) у ОСОБА_1 , 1966 р.н., встановлено наступні діагнози: «наслідки перенесеної черепно-мозкової травми (1986р.) з лікворно-гіпертензивним, вестибуло-атактичним, астеноневротичним синдромом, вегето-судинними пароксизми, синкопальними станами. Цервікокраніалгія, люмбалгія, м`язово-тонічний синдром. Полісегментарний остеохондроз шийного і посциперекового відділів хребта. Дисцикуляторна Енцефалопатія II ст. з лікворно-венозною дистензією астенічним с-м у хворого ЗЧМТ (1988 ДРА). Розлад особистості та поведінки органічного ураження головного мозку». Виходячи із морфологічної характеристики та даних захворювання, воно могло бути отримане в період бойових дій, як зазначає гр.-н ОСОБА_1 1966 р.н, з 02 серпня 1985 року по 23 квітня 1987 року в Демократичній Республіці Афганістан.".

Позивач 11.09.2023 звернувся із заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України щодо встановлення причинного зв`язку травми, одержаної ним у 1986 році під час проходження військової служби у Демократичній Республіці Афганістан, про причинний зв`язок її наслідків та діагностованих в подальшому захворювань.

У відповідь на звернення, Центральна військово-лікарської комісія Збройних сил України листом від 04.12.2023р. № 598/15474 повідомила наступне: «За результатами розгляду Вашої заяви та наданих копій медичних документів повідомляється наступне.

Згідно вимог пункту 21.25 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зі змінами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, (далі Положення): для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), зокрема надаються такі документи (копії документів):

довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу);

довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (за наявності);

медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу;

довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво);

копія Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою наведеною у додатку 5 до Інструкції 332 або копія акта розслідування авіаційної події та інциденту в авіації у разі проведення відповідних розслідувань;

Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта.

До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинній зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою.

Вами не надано медичних документів про первинне звернення за медичною допомогою з приводу одержання Вами травми безпосередньо у 1986 році, тому підстав для встановлення причинного зв`язку вищевказаної травми з військовою службою немає».

Позивач вважає таке рішення, Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, яке оформлене листом від 04.12.2023 №598/15474, незаконним, а тому таким, що підлягає скасуванню.

Вважаючи, що відповідачем вчинені протиправні дії, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року (надалі за текстом - Закон №2011-ХІІ), відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 12 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ст. 2 Закону №2011-ХІІ ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-ХІІ від 19.11.1992 року, військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджено наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 р. № 1109/15800 (далі Положення №402).

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 Розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

В силу пункту 1.2 глави 1 Розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 Розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Центральна військово-лікарська комісія (надалі за текстом - ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (пп.2.3.1 п.2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402).

Відповідно до пп.2.3.3 п.2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і лікувальних закладах Міністерства оборони України; контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

За приписами пп. 2.3.4 п. 2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Головного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово- лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту; розглядати, переглядати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Згідно з пп. 2.3.5 п. 2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Разом з тим, п. 2.4 глави 2 Розділу І Положення № 402 визначені обов`язки та права ВЛК регіону.

Так, відповідно до пп. 2.4.5 п. 2.4 глави 2 Розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).

Згідно з пп. 2.4.10 п. 2.4 глави 2 Розділу І Положення № 402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

В главі 20 розділу II Положення № 402 визначено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

З аналізу наведених норм Положення № 402 вбачається, що оскільки визначення ВЛК причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців оформлюється протоколом засідання ВЛК, який є по своїй суті рішенням (постановою), несе для особи певні права та обов`язки, може бути оскаржене, то суб`єкт який його виніс в розумінні положень КАС України є суб`єктом владних повноважень.

Разом з тим, вказаним вище Положенням № 402 (глава 21 Розділу II) врегульовано порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.

Відповідно до п.п. 21.1, п. 21.3 глави 21 Розділу II Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом.

Пунктом 21.5 глави 21 Розділу II Положення № 402 визначено в яких формулюваннях приймаються постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Підпунктом г) пункту 21.5 глави 21 Розділу II Положення № 402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв приймається в такому формулюванні: "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 (із змінами)), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Згідно з п. 21.7 глави 21 Розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Відповідно до п. 21.8 глави 21 Розділу II Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).

Згідно з п. 21.18 глави 21 Розділу II Положення № 402 якщо свідоцтво про хворобу не збереглося, підставою для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання (поранення) є записи в документах (історія хвороби, довідка архіву, медична довідка, медична, червоноармійська або службова книжки, прохідне свідоцтво, особова справа, свідоцтво про звільнення від військового обов`язку, військовий квиток, витяг із документів військової частини, матеріалів службового розслідування, дізнання, досудового слідства або суду).

За приписами п. 21.14 глави 21 Розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва направляється в органи соціального захисту і до військового комісаріату за місцем проживання колишнього військовослужбовця. Якщо питання про причинний зв`язок захворювання (поранення) розглядається за скаргою, заявою колишнього військовослужбовця, ВЛК повідомляє його про своє рішення, а якщо прийнято постанову, направляє її заявникові або видає на руки.

Разом з тим, відповідно до положень Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, яке затверджено постановою КМ України № 393 від 17.07.1992 р., для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській армії та служби, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави вважати, що законодавець прирівнює соціальний захист військовослужбовців Радянської Армії до військовослужбовців Збройних Сил України.

З огляду на вищевикладене, а також беручи до уваги ту обставину, що позивач проходив службу у військовій частині № НОМЕР_2 , у тому числі в період з 30.04.1985 до 24.04.1987 в складі діючої армії в період бойових дій ( в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебуванні в партизанських загонах і з`єднаннях) з 02.08.1985 по 23.04.1987 в Демократичній Республіці Афганістан, де отримав поранення, суд прийшов до висновку, що відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 р. № 402, обов`язок щодо встановлення причинного зв`язку поранень у даному випадку може бути покладений на Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України.

При цьому, враховуючи права та обов`язки Центральної військової-лікарської комісії Збройних сил України, визначені Положенням № 402, зокрема щодо організації військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, перевірки роботи підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи, перевірки організації медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах, витребовування документів в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок тощо, суд також вважає протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України щодо відмови у розгляді заяви позивача від 11.09.2023 про встановлення причинного зв`язку захворювань із виконанням обов`язків військової служби, оскільки відповідач на заяву позивача надіслав лист з рекомендацією надати необхідні документи, а саме - медичні документи про первинне звернення за медичною допомогою з приводу одержання позивачем травми безпосередньо у 1986 році, замість виконання визначених Положенням № 402 повноважень.

Відтак відповідь відповідача, яка оформлена листом від 04.12.2023 №598/15474 на заяву позивача від 11.09.2023 не є належним розглядом вказаної заяви в силу Положення № 402.

Щодо позовних вимог в частині винесення постанови щодо ОСОБА_1 про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з наступним формулюванням: «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії», суд зазначає наступне.

Згідно постанови Верховного Суду від 09.10.2019 справа №802/468/17-а, встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово-лікарської комісії, втручання у ці повноваження судом є недопустимо.

Таким чином, ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв, у тому числі тих, що призвели до смерті, у військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.

З огляду на правові норми Положення № 402, визначення причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК, визначені пунктами 21.5 та 21.6 глави 21 розділу II Положення № 402, відноситься до дискреційних повноважень відповідної ВЛК.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 30.07.2020 у справі № 826/10085/16.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ході розгляду справи судом не встановлено, а в правових позиціях сторін не наведено підстав для відступу суду від висновків Верховного Суду щодо застосування норм права.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодзгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних державних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належали б до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Суд позбавлений можливості самостійно оцінити причинно-наслідковий зв`язок між захворюванням позивача та його службою, оскільки суд не є спеціалізованою установою в медичній сфері. Таким чином, ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.

З огляду на вказане, суд відмовляє в задоволені позовних вимог в частині винесення постанови щодо ОСОБА_1 про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з наступним формулюванням: «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії», оскільки згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14 серпня 2008 року відповідач має виключну компетенцію в питаннях розгляду заяв про встановлення причинного зв`язку захворювань із виконанням обов`язків військової служби.

Щодо посилання відповідача у листі від 04.12.2023 №598/15474 надати необхідні документи, а саме - медичні документи про первинне звернення за медичною допомогою з приводу одержання позивачем травми безпосередньо у 1986 році з метою встановлення причинного зв`язку одержаних позивачем травм та їх наслідків, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 21.8 глави 21 Розділу II Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).

Згідно із п. 21.18 глави 21 Розділу II Положення № 402 якщо свідоцтво про хворобу не збереглося, підставою для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання (поранення) є записи в документах (історія хвороби, довідка архіву, медична довідка, медична, червоноармійська або службова книжки, прохідне свідоцтво, особова справа, свідоцтво про звільнення від військового обов`язку, військовий квиток, витяг із документів військової частини, матеріалів службового розслідування, дізнання, досудового слідства або суду).

Судом встановлено, що у відповідь на адвокатський запит КНП ХОР «Обласний госпіталь ветеранів війни» листом від 19.06.2024 № 500 було повідомлено, що посадові особи Центрального ВЛК ЗС України, органів ТЦК та СП стосовно надання медичної документації ОСОБА_1 для встановлення причинного зв`язку травми, одержаної під час проходження військової служби у Демократичній Республіці Афганістан, про причинний зв`язок її наслідків та діагностованих в подальшому захворювань не зверталися.

У відповідь на адвокатський запит адміністрацією комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 10» Харківської міської ради листом від 17.06.2024 р. № 407/0/609-24 повідомлено, що посадові особи Центральної ВЛК ЗС України, органів ТЦК та СП не звертались до «Міська поліклініка № 10» ХМР.

У відповідь на адвокатський запит Центральною військово-лікарською комісією Збройних сил України листом від 20.06.2024 р. № 598/6/3943 було повідомлено, що запит необхідних для прийняття постанови документів є правом, а не обов`язком. Також повідомлено, що ЦВЛК ЗС України не надавало запитів до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання документів підтверджуючих одержання травми ОСОБА_1 у Демократичній Республіці Афганістан та до медичних установ стосовно отримання медичної документації.

Відтак приймаючи рішення про відмову у видачі позивачу постанови щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, Центральною військово-лікарською комісією Збройних сил України не вчинено жодних дій для того щоб перевірити зв`язок між встановленим позивачу діагнозом і його пораненням під час служби в Демократичній Республіці Афганістан.

Враховуючи викладене, суд вважає що з метою повного та всебічного захисту порушених прав позивача виникає необхідність зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України повторно розглянути заяву позивача про встановлення причинного зв`язку захворювань із виконанням обов`язків військової служби, з урахуванням висновків суду.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісія Збройних сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, ) від 04.12.2023р. № 598/15474 щодо відмови у винесенні постанови щодо ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) про встановлення причинного зв`язку захворювань із виконанням обов`язків військової служби, згідно з положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року, враховуючи висновки суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 31.03.2025.

Суддя Супрун Ю.О.