Справа № 460/13349/24
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2025 року м. Рівне №460/13349/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О. за участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І. та представників учасників справи: прокурора Дзецько М.В., представника відповідача Бахчиванжи С.Ю., представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Дзюбука Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави до Клеванської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Рівненська окружна прокуратура в інтересах держави звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з адміністративним позовом (позовною заявою) до Клеванської селищної ради (далі - відповідач), Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (далі - третя особа), у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровим номером :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених та зобов`язати Клеванську селищну раду розглянути на сесії ради питання про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених, а також внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення таких земельних ділянок до самозалісених.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушуючи вимоги законодавства, яке регулює порядок збільшення лісистості території України, залишив без належного реагування подання Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства про віднесення залісених земельних ділянок з кадастровими номерами :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених земель. Оскільки земельні відносини передбачають, зокрема, віднесення земельних ділянок до самозалісених, а Клеванська селищна рада, згідно із ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України уповноважена розпоряджатися землями комунальної власності на її території, вирішення питання про віднесення земельних ділянок, указаних у поданні Північно-Західного міжрегіонального УЛМГ до самозалісених земель повинно розглядатися виключно на сесії цієї ради. Проте, згідно даних Державного земельного кадастру наразі вказані земельні ділянки не віднесені до самозалісених. Таким чином, маючи можливість вчинення нагально необхідних та законодавчо визначених дій з метою віднесення вказаних земельних ділянок до самозалісених, Клеванська селищна рада свідомо уникає вирішення вказаного питання, допускаючи протиправну бездіяльність. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що є всі підстави для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача виконати вимоги законодавства, яке регулює віднесення угідь до самозалісених земель.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та подав до суду свій відзив на позов у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що подання Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 16,9724 га, у тому числі з кадастровими номерами :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених земель розглянуто та рішенням Клеванської селищної ради від 21.11.2024 № 1473 відмовлено у віднесенні земельних ділянок загальною площею 16,9724 га, які знаходяться на території Клеванської селищної ради, до самозаліснених, у зв`язку з тим, що згідно зі ст. 57-1 Земельного кодексу України віднесення земельної ділянки, несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісненої ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру; - частина вказаних у зверненні земельних ділянок відносяться до полезахисних смуг (заліснення яких не відбулось природнім шляхом). Окрім того, в результаті проведення 27.11.2024 обстеження було встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номером :03:013:0163 (площею 4,1519 га) та :08:003:0002 (площею 2,348 га) відсутні дерева, а земельні ділянки використовуються для сільськогосподарських потреб сінокосіння та підсівання різнотрав`я. Враховуючи той факт, що Клеванською селищною радою прийнято відповідне рішення за поданням Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, відтак в рамках цього провадження відсутній предмет спору.

Третя особа (Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства) скористалась правом на подання пояснень на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подала до суду відповідні пояснення, у яких третьою особою викладено свої заперечення проти позову. Заперечуючи проти задоволення позову, третя особа зазначає про те, що керуючись вимогами ст. 57-1 Земельного кодексу України, Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства листами №02-1295 від 17.11.2023 та повторно за №02-670 від 17.05.2024 зверталось до Клеванської селищної ради з проханням винести рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених, зокрема по земельних ділянках з кадастровим номером :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га). Водночас, жодних рішень про віднесення вказаних земельних ділянок до самозалісених відповідачем прийнято не було. Враховуючи наведене, третя особа підтримує позовні вимоги Рівненської окружної прокуратури повністю та просить суд задовольнити позов.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, де в обґрунтування заперечень на відзив зазначає, що відповідач посилається на відсутність предмету спору, оскільки ним прийнято рішення про відмову Північно-Західному міжрегіональному управлінню лісового та мисливського господарства у віднесенні земельних ділянок площею 16,9724 га до самозалісених. Однак, Законом України від 20.06.2022 № 2321-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів, внесено зміни до Земельного кодексу України, а саме главу 11 доповнено ст. 57-1 «Самозалісені землі», якою визначений порядок віднесення земельних ділянок до самозалісених. Враховуючи листи Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, вищевказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення підлягають віднесенню до самозалісених. Відтак, бездіяльність Клеванської селищної ради проявляється саме в неприйнятті рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровим номером :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених земельних ділянок та підлягає визнанню протиправною. Отже, сам факт відмови Північно-Західному міжрегіональному управлінню лісового та мисливського господарства свідчить про бездіяльність відповідача, яка полягає в невжитті заходів щодо зміни угідь земельних ділянок на угіддя самозалісених земель. З огляду на вказане, вважає що позов підлягає задоволенню.

Третя особа також скористалась правом на подання заперечень на відзив відповідача та на обґрунтування заперечень зазначає, що надані відповідачем матеріали комісійного обстеження земельної ділянки з кадастровим номером №:03:013:0163 (площею 4,1519, акт обстеження земельної ділянки від 27.11.2024 з додатками), проведеного комісією Клеванської селищної ради дають підстави віднести вищезазначену земельну ділянку до самозалісених земельних ділянок, а саме дані фіксації подані в додатку, викопіювання з Googl карти та висновок комісії про те, що дана ділянка частково зайнята чагарниками. В той же час, комісійне обстеження та складання актів про обстеження земельних ділянок відбулося 27.11.2024, тобто після прийняття рішення відповідачем від 21.11.2024 №1473. Враховуючи наведене, третя особа вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана до суду 04.11.2024 у електронній формі із використанням електронного кабінету підсистеми ""Електронний суд" ЄСІТС, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 04.11.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 11.11.2024 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати одноособово суддею за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 02.12.2024, встановив відповідачу строк подання відзиву на позовну заяву, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства та встановив третій особі строк для подачі до суду письмових пояснень у справі.

Третя особа (Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства) скористалась правом на подання пояснень на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подала до суду 25.11.2024 відповідні пояснення, у яких третьою особою викладено свої заперечення проти позову.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подав 02.12.2024 та 06.12.2024 до суду відзиви, у яких відповідач виклав свої заперечення проти позову.

06.12.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив, де виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

09.12.2024 третя особа подала до суду свої заперечення на відзив відповідача, де виклала свої аргументи і міркування на підтримку позову та заперечення проти відзиву.

У підготовчі засідання 02.12.2024 та 19.12.2024 до суду прибули представник позивача та уповноважений представник третьої особи, представник відповідача у підготовче засідання не прибув, про причини незабезпечення явки представника у підготовче засідання відповідач для суду не повідомив, хоча відповідач про дату і час підготовчого засідання повідомлений судом в установленому порядку. У підготовчому засіданні прокурор та уповноважений представник третьої особи повідомили суду про те, що свої позов, відповідь на відзив та заперечення на відзив підтримують у повному обсязі, не вбачають необхідності у вчиненні судом інших процесуальних підготовчих дій, передбачених частиною 2 статті 180 КАС України, та не заперечували проти закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою від 19.12.2024 суд закрив підготовче провадження у адміністративній справі №460/13349/24 за позовом Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави до Клеванської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, розгляд справи по суті призначив на 27.01.2025 у відритому судовому засіданні та вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання 27.01.2025 до суду прибули уповноважені представники позивача, відповідача та третьої особи. Протокольною ухвалою суд без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 27.01.2025 задовольнив клопотання представника відповідача та оголосив перерву до 06.02.2025.

05.02.2025 представник відповідача подав до суду клопотання про виклик свідків. 06.02.2025 уповноважені представники позивача та третьої особи подали до суду заперечення на клопотання представника відповідача від 05.02.2025.

У судове засідання 06.02.2025 до суду прибули уповноважені представники позивача, відповідача та третьої особи. Протокольною ухвалою суд без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 06.02.2025 відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача від 05.02.2025 про виклик свідків та за клопотанням представника позивача оголосив перерву до 28.02.2025.

25.02.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 28.02.2025.

У судове засідання 28.02.2025 до суду прибули уповноважені представники позивача та третьої особи. У судовому засіданні 28.02.2025 суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача від 25.02.2025 про відкладення судового засідання та відклав розгляд справи до 20.03.2025.

У судове засідання 20.03.2025 до суду прибули уповноважені представники позивача, відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні 20.03.2025 на підставі статті 227 КАС України після судових дебатів суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення до 31.03.2025.

3. Встановлені судом обставини справи, зміст спірних правовідносин та їх нормативно-правове регулювання, висновки суду по суті спору.

Прокуратурою у межах наданих повноважень, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено факт протиправної бездіяльності Клеванської селищної ради, що полягає у не прийнятті рішення про віднесення заліснених земельних ділянок з кадастровими номерами :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених земель.

Указами Президента України № 228/2021 від 07.06.2021 «Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів», № 675/2022 від 29.09.2022 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 29 вересня 2022 року «Про охорону, захист, використання та відновлення лісів України в особливий період», передбачено проведення ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності.

На виконання доручення заступника голови Рівненської обласної військової адміністрації, з метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на території Клеванської територіальної громади Рівненського району Рівненської області Північно-західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства 17.11.2023 за №02-1295 та №02-670 від 17.05.2024 на адресу Клеванської селищної ради скеровано листи (клопотання) про прийняття рішень щодо віднесення земельних ділянок загальною площею 16,9724 га, які знаходяться на території цього органу місцевого самоврядування до самозалісених. До вказаних клопотань на адресу Клеванської селищної ради Північно-західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства скеровано KML файл для Google Maps із самозалісеними земельними ділянками та копію акту обстеження земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної форм власності на території Клеванської селищної ТГ на предмет віднесення їх до самозалісених від 09.05.2024.

10.10.2024 керівник Рівненської окружної прокуратури, на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до Клеванської селищної ради з листом, в якому просив надати інформацію з документальним підтвердженням про результати розгляду клопотань, які надсилались з Північно-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства впродовж 2023 та 2024 років.

За результатами розгляду листа керівника Рівненської окружної прокуратури від 10.10.2024 №50-56-8466 селищний голова Клеванської селищної ради листом від 18.10.2024 №1547/02-19 повідомив, що питання віднесення сформованих земельних ділянок до категорії самозалісені буде виноситись на чергову сесію.

Оскільки відповідачем, станом на дату звернення позивача до суду з цим позовом не винесено рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровим номером :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених, позивач вважає, що наявні підстави для визнання протиправною бездіяльності Клеванської селищної ради, що полягає у неприйнятті рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровим номером :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених та зобов`язання розглянути на сесії ради питання про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених, а також внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення таких земельних ділянок до самозалісених.

Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права і висновки Верховного суду про їх застосування.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до вимог частини 3-5 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У частині 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99, визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 826/2793/18 та від 06.02.2019 у справі № 810/3046/17 сформульовано визнання "інтересу держави" ("публічного інтересу") як важливої для значної кількості фізичних і юридичних осіб потреби, які відповідно до законодавчо встановленої компетенції забезпечуються суб`єктами публічної адміністрації. Тобто публічний інтерес є ні чим іншим, як певною сукупністю приватних інтересів.

Відтак, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Отже, спірні правовідносини обумовлені реалізацією прокурором передбачених КАС України та Закону України «Про прокуратуру» повноважень щодо захисту інтересів держави і спрямовані на усунення порушень законодавства.

Відповідно до статей 13, 16 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Частиною 2 статті 1 Лісового кодексу України (далі ЛК України) визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно зі статтею 7 ЛК України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Указом Президента України «Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів» №228/2021 від 7 червня 2021 року, з метою збереження лісового фонду України, належного захисту і відтворення лісів, створення сприятливих умов для ведення лісового господарства на засадах сталого розвитку з урахуванням природних та економічних умов, забезпечення прав громадян на безпечне довкілля започатковано з 2021 року реалізацію екологічної ініціативи «Масштабне залісення України». З цією метою Кабінету Міністрів України було запропоновано: 1) розробити у двомісячний строк та внести на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо удосконалення системи охорони, захисту і відтворення лісів, у тому числі самосійних, стимулювання лісорозведення, збереження та відновлення природних екосистем; 2) розробити та затвердити державну цільову програму «Масштабне залісення України», спрямовану на розв`язання проблемних питань лісовпорядкування, насамперед щодо охорони, захисту, використання та відтворення лісів; 3) ужити в установленому порядку заходів щодо: - реформування лісового господарства, у тому числі удосконалення системи управління державними лісогосподарськими підприємствами; - ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності з метою їх подальшого використання для досягнення оптимальної лісистості України; - забезпечення належного фінансування у 2022 році та наступних роках заходів з охорони, захисту, використання та відтворення лісів; - запровадження механізмів залучення інвестицій для відновлення лісів та лісорозведення.

З метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на цих територіях прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів» №2321-IX від 20.06.2022 (далі Закон №2321-ІХ), який набрав чинності 10.07.2022 та яким введено поняття «самозалісеної земельної ділянки», під якою розуміється земельна ділянка будь-якої категорії земель площею більше 0,5 гектарів вкрита лісовою рослинністю і заліснення якої пройшло (відбулося) природним або іншим шляхом (ч. 12 ст. 1 ЛК України).

Законом №2321-ІХ внесені зміни до Земельного кодексу України, а саме главу 11 доповнено статтею 57-1 «Самозалісені землі», якою визначено порядок віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Так, згідно частиною 2 статті 57-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності - органом, який здійснює розпорядження нею.

Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Відповідно до Положення «Про Державне агентство лісових ресурсів України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 521, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

В свою чергу, відповідно до Положення «Про Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства», затвердженого наказом Держдісагенства України від 09.11.2022 №1012, управління є територіальним органом Держлісагенства. Завданням управління є реалізація повноважень Держлісагенства України на території Рівненської та Волинської області.

Таким чином, Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 3, 4 статті 57-1 ЗК України, віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про належність всіх її угідь до угідь самозалісеної ділянки. Земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення зазначених відомостей до Державного земельного кадастру.

Віднесення земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється без розроблення документації із землеустрою.

Крім того, з метою реалізації вказаної норми ч. 4 ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" доповнено абзац 4, яким передбачено, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 ЗК України приймає рішення про передачу земельних ділянок комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної.

У результаті підготовки та подальшої реалізації земельної реформи територіальними органами Держгеокадастру України проводилися численні інвентаризації земель, які розташовані за межами населених пунктів. Як наслідок, у розумінні частини 4 статті 79-1 ЗК України сформовано земельні ділянки, які передано за відповідними наказами та актами приймання - передавання до комунальної власності територіальних громад.

Таким чином, враховуючи положення статтей 57-1, 122 та пункту 24 Перехідних положень ЗК України, віднесення земельної ділянки до самозалісеної, яка є комунальною власністю територіальної громади, здійснюється сільськими, селищними та міськими радами.

У даному випадку органом уповноваженим державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, з врахуванням статтей 57-1, 122 ЗК України та частини 4 статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр», є Клеванська селищна рада.

Відповідно до доручення заступника голови Рівненської обласної військової адміністрації, доручено:

1. Районним державним адміністраціям спільно з органами місцево самоврядування, за участі зацікавлених сторін, в тому числі представник філій ДІЇ «Ліси України» провести обстеження земельних ділянок державно комунальної та приватної форми власності, площею понад 0,5 гектара, які подальшому можуть бути віднесенні до самозалісених ділянок, відповідно д положень статті 57' Земельного кодексу України. Про виконання доручення інформувати Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства до 01 липня 2023 року за формою, що додається, долучивши викопіювання зазначених земельних ділянок.

2. Північно-Західному міжрегіональному управлінню лісового мисливського господарства провести аналіз наданої інформації та підготувати подання органам місцевого самоврядування для прийняття відповідного рішення стосовно віднесення земельних ділянок до самозалісених з подальшими внесенням відомостей до Державного земельного, кадастру.

3. Органам місцевого самоврядування на підставі подання Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства прийняти рішення стосовно віднесення земельних ділянок до самозалісених, з подальшим внесенням відомостей до Державного земельно кадастру, відповідно до п. 2-5 статті 57-1 Земельного кодексу України; розглянути питання щодо передачі вищевказаних земельних ділянок в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

4. Районним державним адміністраціям спільно з органами місцевого самоврядування в термін до 15 липня 2023 року надати інформацію Північно-Західному міжрегіональному управлінню лісового та мисливського господарства для визначення способів проведення заліснення земель наданих на виконання доручення № дор. 116/01-61/22 від 16 грудня 2022 року за рахунок коштів місцевих бюджетів та коштів від лісогосподарських та сільськогосподарських втрат.

Згідно листів Північно-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 17.11.2023 за №02-1295 та №02-670 від 17.05.2024 вбачається, що на адресу Клеванської селищної ради було скеровано клопотання (подання) про прийняття рішень щодо віднесення земельних ділянок загальною площею 16,9724 га, які знаходяться на території цього органу місцевого самоврядування до самозалісених. До вказаних клопотань на адресу Клеванської селищної ради Північно-західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства долучено KML файл для Google Maps із самозалісеними земельними ділянками та копію акту обстеження земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної форм власності на території Клеванської селищної ТГ на предмет віднесення їх до самозалісених від 09.05.2024.

Відповідно до акту обстеження земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності на території Клеванської селищної ради ТГ Рівненського району на предмет віднесення їх до самозалісених ділянок від 09.05.2023, комісією в складі головного спеціаліста відділу лісового господарства Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства Людмили Ковальчук, головного лісничого філії «Костопільське лісове господарство» ДП «Ліси України» Віталія Стельмальщука, головних спеціалістів відділу інфраструктури архітектури комунальної власності земельних відносин Клеванської селищної ТГ Мирослави Рожкової та Василя Вельгоша, лісничого Клеванського лісництва Віталія Толочика, проведено індентифікацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності Клеванської селищної ТГ Рівненського району, які зайняті деревно-чагарниковою рослинністю, та можуть бути віднесені до самозалісених ділянок. Обстеженню підлягали зокрема, земельні ділянки за кадастровими номерами :08:003:0002 площею 2,348 га та :03:013:0163 площею 4,1519 га.

Вказаний акт був додатком до листа Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 17.05.2024, який направлявся Клеванській селищній раді з метою винесення останньою рішення про віднесення земельних ділянок, зокрема за кадастровими номерами :08:003:0002 площею 2,348 га та :03:013:0163 площею 4,1519 га, які знаходяться на території Клеванської селищної ради, до самозаліснених.

При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача щодо його посилань на дату складення акту про обстеження земель сільськогосподарського призначення « 09.05.2023», що на думку відповідача свідчить про порушення з боку Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, оскільки скерований останнім лист-клопотання про віднесення земельних ділянок до самозалісених датується 17.05.2024, що протирічить даті винесення акту, який сформований за рік до направлення відповідачу листа, а отже зміст акту на переконання відповідача не відповідає обставинам за вказаний період.

Суд зауважує, що в судовому засіданні представник третьої особи та позивача надали пояснення з цього приводу та зазначили, що не виключається допущення описки в даті складання акту в частині заначення року його складання 2023 або 2024, проте це не свідчить про його неналежність як доказу, оскільки вказаний акт був підписаний представниками Клеванської селищної ради, не оспорювався відповідачем та жодних зауважень щодо винесення вказаного акту ні з боку осіб, які його підписували ні з боку відповідача не надавалось.

Суд також звертає увагу на той факт, що в листі Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 17.05.2024 №02-670 йдеться про акт обстеження земель сільськогосподарського призначення від 09.05.2024, який також вказаний як додаток до вказаного листа, що не викликає у суду сумнівів на можливу описку в даті винесення акту, позаяк такий акт був підписаний всіма членами комісії, в тому числі представниками Клеванської селищної ради, без жодних зауважень чи заперечень, що в свою чергу свідчить про згоду зі змістом вказаного акту обстеження.

Суд дослідив акт обстеження земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності та встановив, що земельна ділянка за кадастровим номером :08:003:0002 площею 2,348 га розташована поблизу с. Руда-Красна, безпосередньо примикає до земель лісового фонду філії «Костопільське лісове господарство» ДП «Ліси України» (Клеванське лісництво). Склад насадження 7ЛП2Дз1Гр, вік 55 років, повнота 0,5.

Що стосується земельної ділянки за кадастровим номером :03:013:0163 площею 4,1519 га, така ділянка розташована поблизу с. Жобрин, безпосередньо примикає до земель лісового фонду філії «Костопільське лісове господарство» ДП «Ліси України» (Клеванське лісництво). Склад насадження 10 Сз, вік 50 років, повнота 0,6.

Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка за кадастровим номером :08:003:0002 площею 2,348 га відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення за цільовим призначенням 16.00 з видом використання землі запасу, форма власності комунальна, суб`єктом права власності на земельну ділянку є Клеванська селищна рада з 12.05.2021.

Згідно Інформації з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки за кадастровим номером :03:013:0163 площею 4,1519 га, вказана ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення за цільовим призначенням 16.00 з видом використання землі запасу, форма власності комунальна, суб`єктом права власності на земельну ділянку є Клеванська селищна рада з 24.05.2021.

Відповідно до частин 1, 3-5 статті 79-1 ЗК України, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

При цьому, з огляду на дані, які містяться в Державному земельному кадастрі щодо вказаних земельних ділянок, суд відхиляє доводи відповідача наведені ним у відзиві щодо того, що земельні ділянки за кадастровим номером :08:003:0002 та :03:013:0163 віднесені до земель особистих підсобних господарств і ділянок для городництва, оскільки такі земельні ділянки віднесено до категорії земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням 16.00 землі запасу.

Таким чином, як встановлено судом, земельні ділянки за кадастровими номерами :08:003:0002 площею 2,348 га та :03:013:0163 площею 4,1519 га є комунальною власністю Клеванської селищної ради, отже саме Клеванська селищна рада як розпорядник вказаних земельних ділянок, уповноважена на вирішення питання про їх віднесення до самозалісених за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, яким є Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства.

Підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом, була бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про віднесення земельних ділянок з кадастровим номером :08:003:0002 (площею 2,348 га) та :03:013:0163 (площею 4,1519 га) до самозалісених. Зокрема, позивачем 10.10.2024 було скеровано запит до відповідача про надання інформації з приводу розгляду клопотань Північно-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства впродовж 2023 та 2024 років.

За результатами розгляду листа керівника Рівненської окружної прокуратури від 10.10.2024 №50-56-8466, селищний голова Клеванської селищної ради листом від 18.10.2024 №1547/02-19 повідомив, що питання віднесення сформованих земельних ділянок до категорії самозалісені буде виноситись на чергову сесію. Водночас, на момент звернення позивача до суду, таке рішення відповідачем не було прийнято.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 5 статті 46 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 1 статті 71 Закону № 280/97-ВР передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до частин 1-3 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, враховуючи положення вищезазначених нормативних актів, віднесення земельної ділянки до самозалісеної, яка є комунальною власністю територіальної громади, здійснюється сільськими, селищними та міськими радами та обов`язковим є прийняття відповідним органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду відповідного подання вмотивованого рішення про віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки або мотивовану відмову у такому віднесенні.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем на виконання клопотання (подання) Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства щодо віднесення земельних ділянок загальною площею 16,9724 га, які знаходяться на території Клеванської селищної ради до самозалісених, було винесено рішення 21.11.2024 за №1473.

З вказаного рішення вбачається, що Клеванська селищна рада вирішила відмовити Північно-Західному міжрегіональному управлінню лісового та мисливського господарства, щодо віднесення земельних ділянок загальною площею 16,9724 га, які знаходяться на території Клеванської селищної ради до самозаліснених, у зв`язку з тим, що: - згідно ст. 57-1 Земельного кодексу України віднесення земельної ділянки, несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісненої ділянки здійснюється відповідно до документації iз землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру; - частина вказаних у зверненні земельних ділянок відносяться до полезахисних смуг (заліснення яких не відбулось природнім шляхом).

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що на момент розгляду справи судом Клеванською селищною радою 21.11.2024 розглянуто на сесії клопотання (подання) Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства щодо віднесення земельних ділянок загальною площею 16,9724 га, які знаходяться на території Клеванської селищної ради до самозалісених, і за результатами такого розгляду відповідачем було ухвалено рішення 21.11.2024 за №1473, яким відмовлено Північно-Західному міжрегіональному управлінню лісового та мисливського господарства у віднесення вказаних земельних ділянок до самозаліснених.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах та зокрема, у постанові від 26 вересня 2024 року у справі № 990/167/24, неодноразово зазначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні були бути вчинені, але не вчиняються суб`єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції.

Враховуючи той факт, що відповідачем за результатами розгляду подання Північно-західного міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства все ж було прийнято рішення 21.11.2024, тому у суду відсутні підстави визнавати бездіяльність відповідача протиправною, оскільки певні дії все ж були вчинені відповідачем.

Водночас, законність або протиправність вказаного рішення Клеванської селищної ради від 21.11.2024 №1473 не оскаржується позивачем у його позовній заяві, а отже не є предметом спору у цій справі, а тому вказане рішення відповідача не досліджується судом на предмет його законності чи обґрунтованості і вказує на те, що на момент вирішення судом спору оскаржувана позивачем бездіяльність відповідача відсутня, рішення за результатами розгляду клопотання (подання) третьої особи відповідачем прийняте і ніким не оскаржене і не скасоване в установленому порядку, а тому у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути на сесії ради питання про віднесення земельних ділянок до самозалісених.

При цьому, вирішення похідних позовних вимог в частині про зобов`язання відповідача внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення таких земельних ділянок до самозалісених залежить наявності факту віднесення в установленому порядку таких земельних ділянок до самозаліснених. Однак оскільки вказані земельні ділянки рішенням відповідача не віднесено до самозаліснених, то і відсутні підстави для зобов`язання відповідача внести до Державного земельного кадастру відомості про віднесення таких земельних ділянок до самозалісених .

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені судом у цій справі і описані вище фактичні обставини, відповідні їм правовідносини, застосовані до них судом норми права і висновки Верховного суду про їх застосування, суд дійшов до висновку, що у цій справі наявні фактичні і правові підстави для ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави до Клеванської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Рівненська окружна прокуратура в інтересах держави (вул. Гарна, буд. 29, м. Рівне, Рівненська обл., 33001, ЄДРПОУ/РНОКПП )

Відповідач - Клеванська селищна рада (вул. Івана Франка, буд. 20, с-ще Клевань, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35312, ЄДРПОУ/РНОКПП 04387094)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства Адреса: (вул. Героїв Поліції, 26, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 44938794).

Повний текст рішення складений 31 березня 2025 року

Суддя Олександр МАКСИМЧУК