Справа № 320/10047/20
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року справа №320/10047/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України в якому просить суд:

- визнати неправомірність дій Міноборони України при нарахуванні розрахункових сум ОСОБА_1 ;

- ?зобов`язати Міноборони України нарахувати та виплатити Позивачу грошову допомогу при звільненні в розмірі 33600 грн.;

??-зобов`язати Міноборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію вартості неотриманого речового майна за весь час служби;

??-зобов`язати Міноборони України виплатити позивачу заборгованість по відрядженням останнього за весь час служби в сумі 14220 грн.;

??-зобов`язати Міноборони України нарахувати та виплатити компенсацію норм харчування в добовому наряді за весь час служби на суму 16800 грн.;

??-зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити позивачу матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2016 - 2020 в розмірі 51000 грн.;

??- зобов`язати Міноборони України нарахувати та сплатити з усіх цих сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати відповідача надати довідку про кількість чергувань в добовому наряді в 2016 - 2020 роках;

??- стягнути на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 50000 грн.;

??- зобов`язати Міноборони України виплатити позивачу середньомісячну зарплату з часу звільнення по час фактичного розрахунку;

- зобов`язати Міноборони України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.09.2016 по 01.01.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Головенко О.Д.) від 15.12.2020 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто у зв`язку з неповним усуненням визначених в ухвалі від 22.10.2020 недоліків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено повністю, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 скасовано, а справу направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2021 (суддя Головенко О.Д.) провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 (суддя Головенко О.Д.) адміністративну справу № 320/10047/20 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2021 відмовлено у прийнятті до провадження адміністративної справи.

Пунктом 2 резолютивної частини ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2021 адміністративну справу №320/10047/20 повернуто до Київського окружного адміністративного суду.

28.04.2022 матеріали адміністративної справи №320/10047/20 надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду та внаслідок автоматизованого розподілу були передані для розгляду головуючому судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 прийнято адміністративну справу №320/10047/20 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. та продовжено розгляд даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 (суддя Кушнова A.О.) адміністративну справу № 320/10047/20 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IХ "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон Nє2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону Nє2825-IХ, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

За результатом автоматизованого розподілу, 27.02.2023 справу №320/10047/20 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Лиска І.Г.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 прийнято адміністративну справу до свого провадження та продовжено розгляд даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначає, що з ним не було проведено повний розрахунок при звільнені з військової служби, як того вимагає чинне законодавство, у зв`язку з цим вважає бездіяльність Відповідача протиправною.

Відповідачем подано відзив, у якому він просив відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив Позивач підтримав усі свої позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 11.05.2015 по 03.08.2016 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 04.08.2016 по 10.02.2020 Позивач проходив військову службу за контрактом в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.01.2020 наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №26 Позивача звільнено у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням" строку контакту) до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу».

10.02.2020 пунктом 2.1 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 19 Позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та усіх видів забезпечення.

Позивач вважає, що з ним не проведено повний розрахунок при звільнені, у зв`язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно зі статтею 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок №260), який на час виникнення спірних правовідносин містив такі норми:

I. Загальні положення

1. Цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

2. Грошове забезпечення включає:

- щомісячні основні види грошового забезпечення;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

- підвищення посадового окладу;

- надбавки;

- доплати;

- винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

- премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

- винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;

- допомоги.

3. Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

- штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

- накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

- накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

- накази про присвоєння військових звань;

- грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

4. Грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавку за вислугу років;

- підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;

- надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;

- доплати за науковий ступінь та за вчене звання;

- премію;

- морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;

- одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;

- інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

7. Розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За час прийняття справ і посади військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, в межах строків, визначених чинним законодавством для прийняття та здавання справ і посади, виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за останньою займаною посадою, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

У разі виникнення спірних питань щодо нарахування грошового забезпечення виплата здійснюється у безспірному розмірі до вирішення питань у встановленому чинним законодавством порядку.

8. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

- щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

- одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

13. Грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає, крім випадків повернення сум грошової допомоги (при звільненні з військової служби) у разі скасування наказу відповідного командира про звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до чинного законодавства України.

14. Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

16. Виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

17. На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

XXXI. Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби

1. Грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується:

- військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади.

3. У рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

При цьому грошове забезпечення за період наданої відпустки або розмір грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення обчислюється з такого розрахунку: тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня.

Одержана в результаті обчислення тривалість відпустки округлюється в бік збільшення до повного дня.

6. Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Згідно з пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до пункту 1.8 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 року №280 "Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України", командир військової частини зобов`язаний забезпечувати виплату грошового забезпечення та заробітної плати особовому складу у встановлені законодавством терміни. У разі надходження коштів на виплату грошового забезпечення пізніше встановленого законодавством терміну виплати протягом трьох днів після їх надходження, але не пізніше останнього дня місяця.

Згідно з пунктом 4.3 цих Правил виплата грошового забезпечення, заробітної плати та інші виплати (індексація, грошова компенсація за речове майно, харчування, піднайом житла тощо) особовому складу здійснюється за місцем штатної служби (перебування та фінансовому та інших видах забезпечення).

Виплата грошового забезпечення, заробітної плати та інші виплати особовому складу здійснюються готівкою за розрахунково-платіжними відомостями, видатковими касовими ордерами або шляхом зарахування коштів на карткові рахунки в порядку і розмірах, передбачених законодавством.

Для виплати грошового забезпечення, заробітної плати та здійснення інших виплат особовому складу через карткові рахунки військова частина укладає відповідний договір з банківською установою (установами).

Після здійснення виплати військова частина друкує реєстри зарахування коштів на карткові (поточні) рахунки. Примірник роздрукованого реєстру зарахування коштів на карткові рахунки підписується командиром військової частини та начальником фінансового органу.

Одноразові додаткові види грошового забезпечення виплачуються після виникнення права на їх одержання (видання відповідного наказу про виплату).

Витяги з наказів, довідки та інші документи, які підтверджують право військовослужбовців, працівників на одержання грошового забезпечення, заробітної плати та інших виплат, що подаються начальнику фінансового органу, підписуються (завіряються) посадовою особою, яка відповідає за облік особового складу частини, та скріплюються відтиском гербової печатки (печаткою для наказів) військової частини.

Підтвердженням виплати грошового забезпечення, заробітної плати та інших виплат (у тому числі через карткові рахунки) є розрахунково-платіжна відомість (реєстр про зарахування коштів на карткові рахунки), видатковий касовий ордер з підписом особи про отримання коштів.

Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу.

Зарахування на грошове забезпечення військовослужбовців, які прибули у військову частину, та виключення їх з грошового забезпечення оформлюються наказом командира військової частини.

Начальник фінансового органу під час зняття військовослужбовців з грошового забезпечення (у тому числі в разі відрядження військовослужбовців до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) повинен забезпечити їх належним грошовим забезпеченням і не пізніше дня остаточного розрахунку з військовослужбовцем видати грошовий атестат про здійснені виплати та утримання в порядку, установленому цими Правилами.

Суд установив, що 10.02.2020 пунктом 2.1 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 19 Позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та усіх видів забезпечення.

Суд зазначає, що Позивач у позовній заяві не навів жодного аргументу щодо порушення його прав як військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , та у подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому до моменту звільнення з військової служби проходив військову службу Позивач, з боку Міністерства оборони України, що у свою чергу не узгоджується з вимогами статті 19 КАС України, а також пункту 5 п.п 4.,5 ст.160 КАС України де зазначено, що у позовній заяві зазначається - зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Підпунктом 5 п.5 ст. 160 КАС України передбачено зазначення Позивачем обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги до кожного відповідача, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається із позовної заяви Позивач не навів жодної обставини та не надав жодного доказу протиправних дій або бездіяльності саме з боку Міністерства оборони України стосовно вирішення питання нарахування та виплати йому грошового забезпечення, компенсації за продовольче та речове забезпечення і вихідної допомоги при звільненні із ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є структурним підрозділом і перебуває у підпорядкуванні та на забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач не проходив військової служби за контрактом ні в апараті Міністерства оборони України, а ні у структурному підрозділі безпосереднього підпорядкування.

Більше того, матеріали справи не містять доказів надання довідок про нараховану грошову заборгованість, які б були видані Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України. Цим підрозділом видаються довідки про нараховану грошову компенсацію за належне до видачі речове майно та грошову компенсацію за не отримане харчування під час несення служби у добовому наряді військовослужбовцями служби за контрактом структурних підрозділів безпосереднього підпорядкування Міністерству оборони України з місцем дислокації у АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи Позивач проходив військову службу у період з 11.05.2015-по 03.08.2016 у військовій частині НОМЕР_2 - перша окрема танкова ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка входить до складу Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

У період з 04.08.2016 - по 10.02.2020 Позивач проходив військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.01.2020 наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України позивача було звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

Контракт кожного військовослужбовця є типовим, та укладається з Міністерством оборони України в особі військової частини, установи організації в якій громадянин проходитиме військову службу. Військова частина, установа та організація є юридичними особами, мають власні печатки, рахунки у казначейських установах. Тому можуть виступати в якості позивача, відповідача у суді (ст. 80 Цивільного кодексу України).

10.02.2020 пунктом 2.1 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 19 Позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та усіх видів забезпечення.

Отже, із вищезазначеного слідує, що позовні вимоги стосовно неповної виплати Міністерством оборони України розрахованих сум при звільненні, а саме грошового забезпечення є безпідставними.

Стосовно позовних вимог щодо виплати Позивачу заборгованості за відрядження слід зазначити про таке.

Відповідно пункту 13 постанови КМУ від 02.02.2011 № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» та з метою визначення особливостей направлення у відрядження військовослужбовців Збройних Сил України наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 № 105 затверджено Інструкцію про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України (далі Інструкція № 105).

Пунктом 3 Інструкції № 105 визначено, що рішення про направлення військовослужбовців у відрядження та відшкодування витрат приймають в апараті Міністерства оборони України - Міністр оборони України, перший заступник Міністра оборони України, заступник Міністра оборони України, Державний секретар Міністерства оборони України, керівник структурного підрозділу Міністерства оборони України. У Генеральному штабі Збройних Сил України - начальник Генерального штабу Збройних Сил України, заступники начальника Генерального штабу ЗСУ, керівник структурного підрозділу Генерального штабу ЗСУ. В інших органах військового управління - керівник органу військового управління або його заступник.

Згідно абзацу 3 пункту 4.4 Правил № 280 визначено, що оплата службових відряджень військовослужбовцям і працівникам здійснюється за постійним місцем служби (роботи) або військовою частиною звідки вони направлені у відрядження.

Позивач не надав доказів про направлення його у відрядження саме Міністром оборони України, його заступниками, Державним секретарем Міноборони, або керівником структурного підрозділу Міністерства оборони України, тому такі вимоги до Міноборони є безпідставні.

Абзацом третім пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 передбачено наступне:

- особа звільнена з військової служби на день виключення зі списків особового складу військової частини (установи, організації) має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Військовослужбовці до проведення з ними усіх необхідних розрахунків не виключаються без їхньої згоди зі списків особового складу військової частини.

Матеріали справи не містять рапорту (заяви) Позивача про залишення у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 до повного проведення розрахунку із ним за усіма видами забезпечення належних військовослужбовцю на день звільнення.

З урахуванням викладеного, суд також звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту зазначеної конституційної норми прямої дії органи державної влади може бути визнаний винним лише і виключно у випадку, якщо при прийнятті ним рішення останній діяв з порушенням підстав, меж повноважень та способу, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умови та обставин, визначених ним «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дій і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Основні завдання і функції Міністерства оборони України визначені Положенням про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671.

Вищезазначеним Положенням та будь-якими іншими чинними нормативно-правовими актами, не передбачені завдання, функції та повноваження Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 усіх можливо належних йому грошових виплат за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Європейський суд з прав людини у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод № 995_004від04.11.1950 (далі Конвенція), забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції.

Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який не довів правомірність своєї бездіяльності.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242- 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.