Справа № 420/13195/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/13195/24

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 12.09.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Господарського суду Одеської області про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої суддівської винагороди та компенсації за невикористані відпустки,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа №420/13195/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України (далі ДСА України), Господарського суду Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до ДСА України, Господарського суду Одеської області про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої суддівської винагороди та компенсації за невикористані відпустки задоволений частково.

29 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лепеха К.Г., звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просить стягнути з Державної судової адміністрації судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи, у розмірі 22 000,00 грн.

Додатковим рішення Одеського окружного адміністративного суду 12 вересня 2024 року заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволена частково.

Стягнуто з ДСА України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування додаткового судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- Верховний Суд зазначав, що у підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором;

- зі сторони відповідача не були надані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав самостійно визначати розмір судових витрат позивача при наявності наданих до суду документів. Фактично, суд першої інстанції, не маючи заперечень відповідача та правових підстав, за власною ініціативою здійснив зменшення судових витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката, хоча підстави для самостійного вирішення цих питань суд першої інстанції, взагалі, не мав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, 134, 139 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

За правилами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст. 139 КАС України).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічні правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18, суд зокрема зазначив, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує критерії реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником надано:

- рахунок №1 від 17 червня 2024 року;

- рахунок №2 від 05 липня 2024 року;

- платіжну інструкцію №0.0..1 від 20 червня 2024 року на суму 9000,00 грн.;

- платіжну інструкцію №0.0..1 від 07 липня 2024 року на суму 13000,00 грн.;

- акт №1 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10 червня 2024 року;

- акт №2 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 05 липня 2024 року.

Відповідно до актк №1 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 10 червня 2024 року, згідно якого адвокатом надано наступні послуги:

- первинна зустріч з клієнтом і консультація 1 000,00 грн;

- ознайомлення з матеріалами наданими клієнтом (письмовими і електронними) та їх аналіз, а також вивчення практики Верховного Суду для обрання подальшої правової позиції 3 000,00 грн;

- подання адвокатського запиту та отримання відповіді 1 000,00 грн;

- складання позовної заяви для подання до суду 7 000,00 грн;

- ознайомлення з відзивом та додатками, що надійшли від відповідача в процесі розгляду спору 1 000,00 грн;

- складання відповіді на відзив для подання до суду 4 000,00 грн.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, їх загальна вартість складає 17 000,00 грн.

Відповідно до акту №2 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 05 липня 2024 року, згідно якого адвокатом надано наступні послуги:

- складання заяви про неврахування заперечення на відповідь на відзив з додатками для подання до суду 1 000,00 грн;

- складання заяви про повернення заперечення на відповідь на відзив з додатками без розгляду для подання до суду 1 000,00 грн;

- складання заперечення на заяву про поновлення процесуальних строків для подання до суду 1 000,00 грн;

- складання заперечення на чергове клопотання про поновлення процесуальних строків від 03 липня 2024 року 1 000,00 грн;

- складання клопотання про визнання доказів недопустимими для подання до суду 1 000,00 грн.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, їх загальна вартість складає 5 000,00 грн.

Колегія суддів, акцентує увагу на тому, шо в даному випадку, предмет спору у цій справі не є складним, наслідком чого є розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Витрати на збирання доказів та організація подання позову до суду фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Отже, розмір вартості правничої допомоги адвоката визначеного у розмірі 22 000 грн., що, на думку колегії суддів, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Також, колегія суддів вважає, що стягнення витрат у заявленому розмірі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів, виходячи з оцінки складності та об`ємності адміністративної справи, що розглядається, а також наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, вважає, що судом першої інстанції було правомірно визначено розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн., яка є співмірною із наданими ним послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг на виконання умов договору про надання правничої допомоги №15/01/24-1 від 15 січня 2024 року.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують факти та мотивування яких повністю підтверджуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спірного питання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 252, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.