Справа № 400/6796/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/6796/24

Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В. Дата і місце ухвалення: 07.11.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства у справах ветеранів України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства у справах ветеранів України, в якому просив суд:

- скасувати рішення Міністерства у справах ветеранів України від 04.01.2024р. №1/ІІІ/3/1 про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій на підставі поданих документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він у складі медичного батальйону «Госпітальєри» Української добровольчої армії брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в населених пунктах Воскресенка та Велика Новосілка Донецької області. У зв`язку з набуттям права на отримання статуту учасника бойових дій ОСОБА_1 звернувся до міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з відповідною заявою. Однак, рішенням міжвідомчої комісії від 04.01.2024р. №1/ІІІ/3/1 ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. Таке рішення позивач вважає незаконним та зазначає, що ним дотримано вимоги статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» при подачі заяви на отримання статусу учасника бойових дій та її документального підтвердження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 04.01.2024р. №1/ІІІ/3/1 про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій.

Зобов`язано Міністерство у справах ветеранів України відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2023р. про надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Міністерство у справах ветеранів України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 07.11.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що рішення від 04.01.2024р. №1/ІІІ/3/1 про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій приймала Міжвідомча комісія, яка є окремим суб`єктом владних повноважень, який наділений від Міністерства у справах ветеранів України дискреційними повноваженнями, які полягають у можливості вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень. Мінветеранів листом від 24.01.2024р. в межах визначених законодавством повноважень лише повідомило позивача про прийняте 04.01.2024р. міжвідомчою комісією рішення.

Також, апелянт посилається на те, що судом не надано належної правової оцінки доводам відповідача про надання ОСОБА_1 на розгляд міжвідомчої комісії свідчень військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , які не відповідають вимогам пункту 25 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою КМУ від 20 серпня 2014 року №413.

В обґрунтування порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянт зазначає, що до Мінветеранів не надходила ухвала про відкриття провадження у справі разом із матеріалами по даній справі, у зв`язку з чим відповідач не мав можливості скористатися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 15.08.2022р. перебуває на військовій службі та виконує покладені на нього обов`язки в медичному батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Української добровольчої армії.

Згідно довідки командира медичного батальйону «Госпітальєри» Української добровольчої армії від 14.10.2023р. №14/10-11 позивач брав безпосередню участь у бойових діях, захисті суверенітету та територіальної цілісності України у якості парамедика-водія:

з 01.04.2023р. по 15.04.2023р. у н.п. Воскресенка Донецької області;

з 02.05.2023р. по 15.05.2023р. у н.п. Воскресенка Донецької області;

з 15.05.2023р. по 01.06.2023р. у АДРЕСА_1 (прикомандирований до військової частини НОМЕР_1 );

з 02.06.2023р. по 02.08.2023р. у АДРЕСА_1 (прикомандирований до військової частини НОМЕР_1 );

з 03.08.2023р. по 15.08.2023р. у АДРЕСА_1 ;

з 01.09.2023р. по 15.09.2023р. у н.п. Воскресенка Донецької області;

з 01.10.2023р. по 15.10.2023р. у н.п. Велика Новосілка Донецької області;

13.11.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Міністерства у справах ветеранів України із заявою про визнання його учасником бойових дій у відповідності до п.25 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

До заяви позивач додав довідку командира медичного батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 14.10.2023р. №14/10-11 про безпосередню участь у бойових діях, захисті суверенітету та територіальної цілісності України; копію довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2023р. №1461 про проведення евакуації з поля бою на Запорозькому напрямку у співпраці з в/ч НОМЕР_1 , а також копії трьох нотаріально засвідчених заяв-свідчень військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ).

Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» при Міністерстві у справах ветеранів України, на своєму засіданні 04.01.2024р. розглянула заяву позивача та прийняла рішення №1/ІІІ/3/1 про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав відповідно до п.25 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що в підтвердження безпосередньої участі позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ОСОБА_1 , серед іншого, надав довідку командира медичного батальйону «Госпітальєри» від 14.10.2023р., яку міжвідомчою комісією не враховано при прийнятті спірного рішення без належного правового обґрунтування таких дій. За висновками суду, оскільки відповідач не розглянув по суті заяву позивача, не надав оцінки підставам надання йому статусу учасника бойових дій, тому належним способом захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України від 22.10.1993р. №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який також забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 5 Закону №3551-XII (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Перелік осіб, які належать до учасників бойових дій, визначає стаття 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, відповідно до пункту 25 частини першої цієї статті учасниками бойових дій визнаються особи, які з 24 лютого по 25 березня 2022 року відповідно до Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Дія абзацу першого цього пункту не поширюється на працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Рішення про надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, приймається міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності, членів сімей таких осіб і членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, а також райони проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є довідка, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими особа сама або у складі добровольчого формування брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.

У разі відсутності довідки, передбаченої абзацом п`ятим цього пункту, підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є:

свідчення (заява) не менше ніж трьох свідків (одним із яких є командир підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа або добровольче формування, у складі якого особа брала участь у здійсненні відповідних заходів) про період безпосередньої участі в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів;

особам, які отримали поранення, контузію, каліцтво, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю, самокалічення), - свідчення (заява) не менше ніж двох свідків, які брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів, про період безпосередньої участі осіб, зазначених у цьому абзаці, у таких заходах, а також медичні документи, що підтверджують отримання особою поранення, контузії, каліцтва під час безпосередньої участі у здійсненні таких заходів.

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої цієї статті та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 цього Закону та які мають документальне підтвердження своєї участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за період, за який вони свідчать.

До періоду безпосередньої участі особи, зазначеної в абзаці першому цього пункту, у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, включається період, підтверджений усіма свідками.

Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.

Згідно абзацу шостого пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, які з 24 лютого по 25 березня 2022 р. відповідно до Закону України Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Держприкордонслужбою, Національною поліцією, Національною гвардією, СБУ та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Дія абзацу шостого цього пункту не поширюється на працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 4 Порядку №413 передбачено, що підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці шостому пункту 2 цього Порядку, є довідка за формою згідно з додатком 6, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, Держприкордонслужби, СБУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими особа сама або у складі добровольчого формування брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.

У разі відсутності зазначеної довідки підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці шостому пункту 2 цього Порядку, зокрема, є свідчення (заява) не менше трьох свідків (одним з яких є командир підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа або добровольче формування, у складі якого особа брала участь у здійсненні відповідних заходів) про період безпосередньої участі в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів.

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та які мають документальне підтвердження своєї участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за період, за який вони свідчать. До періоду безпосередньої участі особи, зазначеної в абзаці шостому пункту 2 цього Порядку, у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, включається період, підтверджений усіма свідками.

Абзацом шостим пункту 6 Порядку №413 передбачено, що особи, зазначені в абзаці шостому пункту 2 цього Порядку, або командири добровольчих формувань, у складі яких такі особи брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, подають на розгляд міжвідомчої комісії документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання. (абз.7 п.6 Порядку №413)

Як вже зазначалося колегією суддів, в поданій відповідачу заяві про надання статусу учасника бойових дій від 13.11.2023р. ОСОБА_1 просив надати відповідний статус на підставі пункту 25 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому, до відповідної заяви позивачем додано копії трьох нотаріально засвідчених заяв-свідчень військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ), згідно яких ОСОБА_1 брав участь у захисті Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України в Донецькій області у період з 02 червня 2023 року по 02 серпня 2023 року, що не узгоджується з п.25 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Доказів подання позивачем довідки за формою згідно з додатком 6 до Порядку №413, як це передбачено пунктом 4 Порядку №413, матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішенням міжвідомчої комісії від 04.01.2024р. №1/ІІІ/3/1 ОСОБА_1 правомірно відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій саме на підставі пункту 25 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Варто зазначити, що наявність права на отримання статусу учасника бойових дій при зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 обґрунтовує посиланням на пункт 19 частини першої статті 6 Закону, за яким учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи позивача, оскільки, як вже зазначалося, при зверненні до відповідача із заявою від 13.11.2023р. ОСОБА_1 просив надати відповідний статус на підставі п.25 ч.1 ст.6, а не на підставі п.19 ч.1 ст.6 Закону. Підстави та порядок підтвердження наявності права на отримання статусу учасника бойових дій за вказаними нормами відрізняються.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до відповідача із заявою про надання статусу учасника бойових дій на підставі п.19 ч.1 ст.6 Закону.

При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини та постановив судове рішення з не повним з`ясуванням обставин справи та з не правильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення від 07.11.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Враховуючи, що дана справа належить до категорії справ незначної складності та правомірно розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 березня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук