Справа № 580/10369/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів - Вівдиченко Т.Р., Черпака Ю.К.,

при секретарі - Рожок В.В.,

за участі - Паляниця О.М. - представника Приватного акціонерного

товариства "Верк",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Верк" на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Верк" до Корсунь-Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Верк" (далі - позивач; ПрАТ "Верк") звернулося в Черкаський окружний адміністративний суд з позовом до Корсунь-Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач; Корсунь-Шевченківський відділ ДВС), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зняття арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця від 30 липня 2001 року у невідомому виконавчому провадженні, на належне йому на праві власності майно, а саме обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, опис предмета обтяження «состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле; все майно», додаткові відомості про обтяження «№ реєстра: 253063-273, внутр. №F23C2E5A24»;

- зобов`язання відповідача у визначеному законом порядку, спосіб і строки зняти арешт з нерухомого майна, накладеного на підставі постанови державного виконавця від 30 липня 2001 року у невідомому виконавчому провадженні, а саме обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, опис предмета обтяження «состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле; все майно», додаткові відомості про обтяження «№ реєстра: 253063-273, внутр. №F23C2E5A24», за наявною актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень номер запису обтяження: 53317116, дата, час державної реєстрації 11 травня 2007 року 10:14:08.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ПрАТ "Верк" до Корсунь-Шевченківського відділу ДВС про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Такий висновок суду обґрунтований тим, що оскільки предмет спору пов`язаний безпосередньо з цивільними майновими правовідносинами, на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Не погоджуючись із ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у цій справі відсутній спір щодо права власності на арештоване майно. Також апелянт наголосив, що предметом позову є визнання неправомірною бездіяльність Державної виконавчої служби, як суб`єкта владних повноважень щодо не винесення постанови про зняття арешту та фактичне не зняття арешту з майна та щодо спонукання відповідача виконати передбачені законом дії та зняти арешт з майна.

Після усунення вказаних в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків, ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року та від 12 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 березня 2025 року о 12:45 годині.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

За змістом частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк - до 26 березня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника ПрАТ "Верк", перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року - скасувати, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції встановив, що предмет спору пов`язаний безпосередньо з цивільними майновими правовідносинами, а відтак на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд прийшов до висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду не може погодитися з огляду на таке.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист у виді незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France, заява №23805/94).

Частиною першою статті 8 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402) передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Адміністративною справою у розумінні пункту 1 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За приписами пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, у яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Крім того, положеннями частини першої статті 287 КАС визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 59 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 Закону №1404-VIII, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд зауважує, що для визначення юрисдикції цього спору необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

За приписами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною третьою статті 9 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, саме позивач у позовній заяві визначає порушене право та спосіб його захисту.

Аналогічна правова позиція висловлено у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2025 року у справі №520/18834/24.

Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду враховується, що зі змісту доданих до позовної заяви документів, зокрема з інформаційної довідки від 16 травня 2024 року №378762521 вбачається, що постановою від 30 липня 2001 року №б/н Корсунь-Шевченківською районною виконавчою службою накладено арешт на нерухоме майно позивача (а.с.119-120).

Разом з тим, згідно витягу від 10 жовтня 2024 року з Автоматизованої системи виконавчого провадження, ПрАТ "Верк" не є боржником по жодному виконавчому провадженні (а.с.124).

ПрАТ "Верк", враховуючи вищевикладене, вважаючи протиправною таку бездіяльність відділу Державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з нерухомого майна, звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо зняття арешту.

Так, підставою позову ПрАТ "Верк" у цій справі є протиправна бездіяльність відділу Державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що предмет спору пов`язаний безпосередньо з цивільними майновими правовідносинами, а відтак на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів є помилковим, оскільки як встановлено вище, предмет спору у цій справі не пов`язаний з цивільними майновими правовідносинами.

З урахуванням вищенаведеного, нормативної регламентації спірних правовідносин та висловленої Верховним Судом правової позиції, зокрема у постанові від 07 лютого 2025 року у справі №520/18834/24, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що справа №580/10369/24 підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки спір у ній виник з приводу бездіяльності органу державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з нерухомого майна.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, а також зважаючи на те, що за своїм змістом спірні правовідносини належать до юрисдикції адміністративного суду, колегія Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про помилковість постановленої Черкаським окружним адміністративним судом оскаржуваної ухвали.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно пункту 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 170, 195, 242-244, 250, 287, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Верк" - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Верк" до Корсунь-Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - скасувати.

Справу №580/10369/24 направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді Т.Р. Вівдиченко

Ю.К. Черпак