Справа № 160/25953/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/25953/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 р. (суддя Боженко Н.В.) в адміністративній справі №160/25953/24 за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2024 № Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відповідно до якого до ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» застосовано штраф в сумі 1 544, 89 грн. за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з орендної плати юридичних осіб.

В обґрунтування позовної вимоги вказувалось на те, що дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Промінвестбанк», строк виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів, які виникли до дня такого призначення вважається таким, що настав і у відповідності до черговості задоволення вимог до банку, яка встановлена статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заборгованість по сплаті податків погашається у сьому чергу, що кореспондується із положеннями пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України. У зв`язку із наведеними обставинами, порушення сплати позивачем сум податкових зобов`язань, задекларованих у податковій декларації № від 11.02.2022 та у податковій декларації № від 14.02.2023 - відсутні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Позивач самостійно задекларував податкові зобов`язання у деклараціях, проте допустив порушення строку сплати. Заяви про відсутність можливості виконання платником податків податкових обов`язків, яка передбачена Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, позивач до контролюючого органу не надав.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

Рішенням Національного банку України від 25.02.2022 року №90-рш/БТ відкликано у позивача банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації. 22 квітня 2024 р. відповідачем складено Акт про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб, позивачем №25903/04-36-04-11-06-00039002. Актом перевірки встановлено прострочення сплати грошового зобов`язання щодо 10 об`єктів на строк від 209 днів до 426 днів. 28 травня 2024 р. відповідачем на підставі Акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № за затримку на 209, 240, 268, 271, 299, 330, 359, 391, 422, 426 календарних днів сплати коштів та зобов`язано сплатити штраф у сумі 1544,89 грн., яке залишено без змін за результатом адміністративного оскарження позивачем.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для застосування до позивача штрафу.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 р. у справі №825/2771/15-а дійшов до висновку, що для правовідносин, що виникають під час дії тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Закон № 4452-VI).

Згідно статті 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Частиною третьою статті 46 Закону № 4452-VI передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Тобто, під час вирішення питання щодо поширення дії відповідної норми на спірні правовідносини визначальним є саме період, під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до вимог Закону № 4452-VI. Таким періодом законодавцем визначено строк здійснення ліквідації банківської установи.

Як встановлено судом першої інстанції, Правлінням Національного банку України прийнято рішення від 25.02.2022 № 90-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційний банк». Відповідно до зазначеного рішення Правління Національного банку України з 25 лютого 2022 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав ліквідацію Банку, період якої визначено до 25 лютого 2025 р.

Зобов`язання позивача зі сплати орендної плати виникли на підставі поданих ним декларацій № від 11.02.2022 та № від 14.02.2023. Строк сплати податкового зобов`язання по цим деклараціям - з 04.05.2022 по 31.01.2023 і до 03.03.2023 (а.с.38).

Позивач сплатив орендну плату 26.07.2023 та 27.09.2023, недотримавшись строку, визначеного п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

Однак, оскільки порушення допущено в період ліквідації позивача, як банківської установи, підстави для застосування штрафу, на думку колегії суддів, відсутні.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 р. в адміністративній справі №160/25953/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 19 березня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий