Справа № 420/6817/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6817/25
У Х В А Л А

28 березня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Білозерського районного суду Херсонської області (75000, Херсонська область, смт Білозерка, вул. Д. Яворницького, 97/13, ), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 5, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 07.03.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Білозерського районного суду Херсонської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області за № 04-05/128 від 05.12.2024 року про призначення ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області;

2. Визнати протиправними та скасувати накази т.в.о.керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області за № 01-68/15 від 31.01.2025 року та за № 01-68/23 від 12.02.2025 року про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ;

3. Зобов`язати Білозерський районний суд Херсонської області здійснити корегування з 03.02.2025 року табелів обліку робочого часу працівників суду з урахуванням скасованих наказів;

4. Зобов`язати Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати з 03.02.2025 року, з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває на державній службі та обіймає посаду секретаря Білозерського районного суду Херсонської області. Згідно наказу начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області № 04-05/128 від 05.12.2024 року тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області призначена ОСОБА_2 на період відпустки керівника апарату суду для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Наказом т.в.о. керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області Шиян М.В. за № 01-68/15 від 31.01.2025 року з ОСОБА_1 призупинена дія трудового договору з 03.02.2025 року. За наказом т.в.о. керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області Шиян М.В. № 01-68/23 від 12.02.2025 року з ОСОБА_1 повторно призупинена дія трудового договору з 13.02.2025 року. Вважаючи такі накази відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

11.03.2025 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

26.03.2025 від представника відповідача Білозерського районного суду Херсонської області Шиян М. В. надійшов відзив (вхід. №ЕС/27979/25), в якому заявник просить суд провадження у справі про визнання протиправними та скасування наказу начальника Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області за № 04-05/128 від 05.12.2024 про призначення ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області та наказу т.в.о. керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області № 01-68/15 від 31.01.2025 про призупинення з 03.02.2025 дії трудового договору з секретарем Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 закрити в зв`язку із пропуском строку звернення до суду, а також в зв`язку з тим, що вимога про визнання протиправним та скасування наказу начальника Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області за № 04-05/128 від 05.12.2024 про призначення ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відзиві представник посилається на те, що предметом оскарження є наказ начальника ТУ ДСА України в Херсонській області № 04-05/128 від 05.12.2024 року про призначення ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області та наказ т.в.о. керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області від 31.01.2025 № 01-68/15 про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 . Відповідачем особисто направлявся Наказ № 04-05/128 від 05.12.2024 про призначення т.в.о. керівника апарату суду ОСОБА_1 14 грудня 2024 року, а наказ № 01-68/15 від 31.01.2025 про призупинення з нею дії трудового договору 31 січня 2025 року. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про оскарження відповідних наказів 07.03.2025, тобто після спливу місячного строку з моменту винесення оскаржуваних наказів та їх направлення позивачу, та позивач не надав доказів про пізнішу дату ознайомлення з відповідними наказами, а також не надав до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В зв`язку з наведеним, вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду щодо оскарження відповідних наказів.

Так, 06 грудня 2024 року начальником ТУ ДСА України в Херсонській області було видано наказ № 04-05/128 від 05.12.2024 (дата наказу була змінена на 06.12.2024 наказом 04-05/06 від 28.01.2025 в зв`язку з опискою) про призначення ОСОБА_2 на посаду т.в.о. керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області (копії наказів додаються, оригінал у відповідача ТУ ДСА України в Херсонській області). Вважає, що відповідний наказ відповідає вимогам законодавства, оскільки згідно ч. 12 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі зміни територіальної підсудності судових справ, що розглядаються в суді, у порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 цього Закону, та відсутності у такому суді суддів, які здійснюють правосуддя, адміністративні повноваження голови суду, необхідні для забезпечення належної організації роботи суду як юридичної особи щодо представництва такого суду як органу державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами, здійснює керівник апарату суду або його заступник. Рішенням ВРП від 27 лютого 2025 року № 355/0/15-25 підсудність судових справ Білозерського районного суду Херсонської області змінена шляхом її передачі Херсонському міському суду Херсонської області. Всі судді Білозерського районного суду Херсонської області відряджені для здійснення правосуддя до інших судів. Згідно наказу від 16.08.2024 № 01-68/17 керівник апарату суду Лисенко О.В. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та знаходиться на даний час за кордоном. Згідно наказів від 07.12.2023 № 01-68/19 та від 10.12.2024 № 01-68/28 заступник керівника апарату ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, яка потребує домашнього догляду, згідно медичного висновку, та також перебуває за кордоном.

Листом від 16.02.2023 № 8-1915/23 Державна судова адміністрація України наголошувала на необхідності призупинення дії трудових договорів з працівниками апаратів тих судів, підсудність яких змінена, або у яких відсутні судді у зв`язку з їх відрядженням. На виконання листа, 25.12.2024 т.в.о. керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області ОСОБА_2 повідомила працівників апарату суду, зокрема, ОСОБА_1 , про призупинення з ними дії трудових договорів з 01.01.2025. Однак, оскільки всі працівники апарату суду подали заяви на відпустки у січні 2025 року та згідно наказу Білозерського районного суду Херсонської області від 30.12.2024 № 01-73/07 їм була надана відпустка (копія наказу додається), призупинення дії трудових договорів у січні 2025 року було скасовано, а 27.01.2025 було повторно надіслано повідомлення, зокрема, ОСОБА_1 про призупинення дії трудового договору з 03.02.2025. Тимчасово перевести працівників Білозерського районного суду Херсонської області, зокрема ОСОБА_1 в іншу державну установу, в тому числі інший суд за ініціативою роботодавця не виявляється можливим. Заяви від секретаря суду Хатункіної А.С. про її переведення до іншого державного органу, в тому числі, іншого суду, на протязі всього періоду з моменту оголошення їй простою до призупинення з нею дії трудового договору не надходили.

Ознайомившись з доводами викладеними представником відповідача в частині вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про призначення ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 5 КАС України передбачено те, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 щодо "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

Подібні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містять постанови Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у справах №800/435/17, № 800/559/17, №800/149/18 та № 9901/472/18.

Як вбачається з прохальної частини позову, з-поміж заявлених вимог позивач просить «визнати протиправним та скасувати наказ начальника Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області за № 04-05/128 від 05.12.2024 року про призначення ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області.».

Тобто, спірне рішення є індивідуально-правовими актом, а тому право на його оскарження має особа на яку поширюється дія такого рішення, в порядку передбаченому КАС України, тобто ОСОБА_2 .

При цьому законодавчі обмеження стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені в суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Одним із завдань таких обмежень є недопущення розгляду в судах позовів третіх осіб в інтересах (або всупереч волі та інтересам) адресатів індивідуальних актів, зокрема як у цій справі - застосування обмежувальних заходів. Це досягається законодавчо встановленими обмеженнями, які є пропорційними переслідуваній меті.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема, від 14 березня 2018 року у справі № 9901/22/17, 06 та 12 червня 2018 року у справах № 800/489/17 та 800/587/17 відповідно, 16 жовтня 2018 року у справі № 9901/415/18.

За таких обставин, вказаний наказ Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області, яким призначено ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області, не створює безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків, відтак видання цього наказу не обумовило виникнення публічно-правових відносин у цій справі.

Разом з тим законодавчі обмеження стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені в суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Одним із завдань таких обмежень є недопущення розгляду в судах позовів третіх осіб в інтересах (або всупереч волі та інтересам) адресатів індивідуальних актів. Це досягається законодавчо встановленими обмеженнями, які є пропорційними переслідуваній меті.

Аналогічний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 9901/26/21.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У той же час, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постановах від 22 березня 2018 року у справі № П/9901/135/18, від 31 січня 2019 року у справі № 9901/56/19, від 27 червня 2019 року у справі № 9901/920/18, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а також спорів, стосовно яких законом установлені імперативні вимоги щодо суб`єктного складу, у зв`язку із чим Велика Палата Верховного Суду не зазначає, до юрисдикції якого суду належить вирішення заявлених у цій справі позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача необхідно задовольнити та провадження у даній справі закрити.

Суд роз`яснює позивачу, що в відповідно до частини другої статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись пунктом 8 частини першої статті 238, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача Білозерського районного суду Херсонської області Шиян М. В. (вхід. №ЕС/27979/25 від 26.03.2025) про закриття провадження у справі №420/6817/25 задовольнити.

Закрити провадження у справі № 420/6817/25 за позовною вимогою про визнання протиправним та скасувати наказ начальника Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області за № 04-05/128 від 05.12.2024 року про призначення ОСОБА_2 тимчасово виконуючою обов`язки керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА