Справа № 947/11494/25
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/144/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

31.03.2025 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ :

27.03.2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати дії начальника УПП в Одеській області Руслан Рубан, щодо передачі виконавчого документа (постанови № 3765189) до Білгород-Дністровського ВДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ст. 122 КУпАП - протиправними; зобов`язати начальника УПП в Одеській області Руслана Рубан відкликати виконавчі документи (постанову № 3765189) з Білгород-Дністровського ВДВС ПМУ МЮ (м. Одеса).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зміст вимог, суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст.171 КАС України суд після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

За правилами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст.20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Таким чином, вищезазначена норма містить виключний перелік категорій справ, які слід розглядати в місцевих загальних судах як адміністративних судах.

Водночас, згідно правил розмежування предметної підсудності, які визначені ч.2 ст.20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, оскільки ч.1 ст.20 КАС України визначено вичерпний перелік справ, предметна підсудність яких відноситься до місцевих судів як адміністративних судів, то відповідно окружним адміністративним судам підсудні усі інші справи.

З урахуванням вищенаведених обставин та норм процесуального права, вважаю, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними, однак він не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства за предметною юрисдикцією саме Київському районному суду м.Одеси, тобто в місцевому загальному суді як адміністративному суді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, а також враховуючи положення ч.1 ст.30 КАС України, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України, оскільки справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства за предметною юрисдикцією, тобто в місцевому загальному суді як адміністративному суді.

При цьому, позивачу слід роз`яснити, що він має право звернутись з даним позовом до Одеського окружного адміністративного суду, як окружного адміністративного суду, до предметної юрисдикції якого належить вирішення даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 20, 170 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. М. Куриленко