Справа № 731/98/25
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/98/25
Провадження №2-а/731/3/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 28 січня 2025 року поліцейським офіцером громади відділу превенції Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області винесено стосовно неї постанову серії ГБВ № 945060 про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а саме за завідомо неправдивий виклик бригади екстреної швидкої медичної допомоги, що відбулося 28 січня 2025 року, о 15 годині 26 хвилин, в селі Остапівка, по вулиці Шевченка, б. 21. Вважає постанову такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки правопорушення вона не скоювала. Її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє, 23-24 січня 2025 року дитина перебувала у стаціонарному відділенні Прилуцької міської дитячої лікарні, приймає ліки. Від ліків у доньки часто виникає алергія. 28 січня 2025 року дочка, як завжди, приймала ліки, після чого в неї виник висип на тілі. Вона злякалася за стан здоров`я дитини та викликала швидку. Працівники швидкої прибули до них додому та доставили її з дочкою до дитячого відділення Прилуцької міської лікарні, де о 16 годині 30 хвилин дочка була оглянута лікарем. Лікар заспокоїла їх, виписала ліки та запевнила, що все в межах норми.

Справу про адміністративне правопорушення поліцейський Борсук Ю.М. розглянув без її участі, копію постанови вона отримала по пошті 08 лютого 2025 року.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року залишено позов без руху.

25 лютого 2025 року недоліки позовної заяви усунено.

Провадження у справі відкрито 25 лютого 2025 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 18 березня 2025 року. За клопотанням позивача розгляд справи відкладався до 01 квітня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області свого представника у судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 37).

28 лютого 2025 року з Варвинського відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення серії ГБВ № 945060 від 28 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , за ст. 183 КУпАП (а.с. 35-36).

18 березня 2025 року з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказують, що постанова поліцейського Борсука Ю.М. винесене правомірно та без порушень законодавства. Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик бригади екстреної швидкої допомоги, наперед знаючи, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, тобто порушник усвідомлює, що інформація про необхідність виклику є неправдивою, та бажає виїзду на місце виклику працівників служби. Факт вчинення правопорушення підтверджується відеозаписом, на якому видно, що при огляді фельдшером ЕМШД доньки ОСОБА_1 у тієї не виявлено жодних розладів чи захворювань. Листом КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради від 13 березня 2025 року надано інформацію про те, що у період часу з 01 січня 2024 року до 12 березня 2025 року ОСОБА_1 166 разів зверталася на телефон «103».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Як убачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії ГБВ № 945060 від 28 січня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень (а.с. 35). Відповідно до оскаржуваної постанови 28 січня 2025 року, о 15 годині 26 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик бригади екстреної швидкої медичної допомоги.

Відповідно до ст. 183 КУпАП адміністративним правопорушенням є завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, передбачені ст. 183 КУпАП.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

У постанові взагалі не вказано, що до неї додаються які-небудь докази на підтвердження вчинення порушення.

При цьому рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Випискою-епікризом з медичної карти стаціонарного хворого від 24 січня 2025 року підтверджується, що ОСОБА_2 у період з 23 січня 2025 року до 24 січня 2025 року перебувала на лікуванні з діагнозом: Алергічна реакція. Судомний синдром». (а.с. 12). Лікарем було призначено лікування (а.с. 13).

Згідно з довідкою педіатра Прилуцької міської дитячої лікарні від 11 лютого 2025 року ОСОБА_2 була доставлена каретою швидкої допомоги в стаціонарне відділення вказаної лікарні для огляду зі скаргами на алергічні висипи після прийому ліків (зі слів матері). На момент огляду стан дитини був задовільний (а.с. 11).

На відео, яке додано до відзиву, зафіксовано, що 28 січня 2025 року, о 15 годині 07 хвилин, фельдшер ЕШМД приїхала на виклик, оглянула ОСОБА_2 , яка лежала на дивані та не розмовляла. ОСОБА_1 вимагала, щоб доньці вкололи якийсь укол, оскільки в тієї, на думку матері, прояви алергії, що полягають у порушення дихання та неможливості говорити. Фельдшер виміряла дитині тиск та сатурацію, огляну горло, після чого констатувала, що тиск та сатурація в нормі, горло не набрякле та не запалене, підстав колоти будь-який укол вона не вбачає. Також зазначила, що причиною стану дитини, який викликає занепокоєння матері, є психосоматика. Фельдшер перебувала у будинку Щербанів до 15 години 21 хвилини. Надалі на відео зафіксовано, як менше ніж через годину, а саме 28 січня 2025 року, о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 у супроводі матері ОСОБА_1 , фельдшера ЕШМД та поліцейського ОСОБА_4 везуть каретою ЕШМД до Прилуцької лікарні. Під час поїздки ОСОБА_5 сидить, розмовляє, посміхається та в неї не помітно явних ознак хворобливого стану.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до п. 4 Правил виклику бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26 березня 2021 року № 583, бригада виїжджає за рішенням диспетчера оперативно-диспетчерської служби у випадках отримання інформації про такі скарги/симптоми пацієнта: непритомності або порушень притомності; судом; раптового розладу дихання, відсутності дихання, неефективності дихання; порушення мовлення, слабкості у кінцівках, що виникли раптово; анафілактичної реакції, спричиненої різними чинниками; тощо.

Згідно з п. 6 вказаних Правил у випадках агресивної поведінки пацієнта або осіб поруч, надання екстреної медичної допомоги і транспортування здійснюються у супроводі поліцейських, залучення яких відбувається після надходження повідомлення від працівника ЗОЗ на спецлінію «102» або ж за номером телефонів територіальних підрозділів поліції.

В силу принципу презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України та діє в адміністративному праві, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відповідач не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача.

Зокрема, відповідач не довів умислу ОСОБА_1 на завідомо неправдивий виклик ЕШМД. Навпаки, з відеозапису вбачається суб`єктивне переконання матері в тому, що дитина потребує невідкладної медичної допомоги.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення слід закрити.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 134, 139, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (код ЄДРПОУ 40108651, юридична адреса: 14000, м. Чернігів, просп. Перемоги, 74) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського офіцера громади відділу превенції Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Борсука Юрія Миколайовича серії ГБВ № 945060 від 28 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень за порушення ст. 183 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І.Савенко