Справа № 345/566/25
Суддя: Кулаєць Б. О.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/566/25
Провадження № 2-а/345/8/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Заболотної Г.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Калуської міської ради, в якому просить поновити їй термін для оскарження постанови № 36 від 30.12.2024, оскільки він пропущений з поважних причин. Визнати протиправною та скасувати постанову № 36 від 30.12.2024, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітету Калуської міської ради.

Свою позовну заяву позивачка мотивує тим, що постановою № 36 від 30.12.2024 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Калуської міської ради на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення державних стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою населених пунктів на підставі ст. 152 КУпАП. Вважає, що постанова № 36 від 30.12.2024 про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Зокрема, при розгляді справи не встановлено та не доведено наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Адміністративна справа розглянута однобічно, необ`єктивно, з грубим процесуальним порушеннями, а саме: без зазначення, які правила благоустрою були нею порушені, без врахування обставин справи та особи порушника, без надання можливості ознайомитися з матеріалами справи для надання пояснень та заперечень. Як вбачається з постанови адмінкомісії, її пояснення не були заслухані та не бралися до уваги при винесенні постанови. Крім того, їй не було вручено у встановленому законом порядку копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, чим обмежено право на захист. Окрім того, до матеріалів адміністративної справи, які складено щодо неї, не долучено положення Правил благоустрою населених пунктів Калуської міської ради, порушення саме яких констатовано відповідачем в оскаржуваному рішенні, більше того, в оскаржуваній постанові № 36 від 30.12.2024 не зазначено конкретного пункту (пунктів) таких Правил, що є порушенням ст.ст. 256, 283 КУпАП. Таким чином, вважає, що є всі підстави для скасування постанови №36 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради, якою її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та призначено штраф в сумі 340 грн. Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови адміністративною комісією при виконавчому комітеті Калуської міської ради було допущено неповноту та неправильність при розгляді адміністративного протоколу № 13 від 07.11.2024, порушено її права, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наслідком чого стало прийняття незаконної постанови № 36 від 30.12.2024 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Представник позивачки адвокат Коваленко О.В. у судовому засіданні, яке відбулося 24.02.2025, підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просила їх задоволити.

В подальшому представник позивачки адвокат Коваленко О.В. в судове засідання, призначене на 26.03.2025, не з`явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Водночас позивачка погодилася на продовження судового розгляду без участі її представника.

Позивачка ОСОБА_1 підтримала обставини, викладені в позовній заяві, та пояснила, що трубу вона засипала, оскільки міська рада поставила її на земельній ділянці, яка виділялася ще її матері для будівництва будинку та для городу. За цією адресою вона зареєстрована і живе все своє життя. Поруч знаходиться її город, якого міська рада хоче її незаконно позбавити, так як зробила там дорогу і викопала фосу. Зазначила, що документів про право власності на цю земельну ділянку у неї немає. Вона намагається приватизувати вказану земельну ділянку, однак їй відмовляють у цьому. Вона зверталася до безлічі установ та телефонувала на різні гарячі лінії з даного приводу, однак ніхто не хоче розібратися в ситуації та дати їй можливість приватизувати належну їй та її мамі земельну ділянку. Коли була сільська рада, ніхто до неї зауважень та претензій не мав щодо землі, якою вона користувалася, а від коли утворили ОТГ, то постійно до неї є претензії, постійно на її земельній ділянці намагаються викопати рів, який вона весь час засипає, так як він їй не потрібний.

Представник відповідача, яка являється заступником голови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради, у судовому засіданні пояснила, що адміністративною комісією при розгляді справи про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, було дотримано відповідну процедуру. Зокрема, ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про розгляд справи, роз`яснено їй права. При цьому остання свою провину визнала. А тому адміністративна комісія, з урахуванням особи ОСОБА_1 , зокрема, її пенсійного віку, призначила стягнення в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 152 КУпАП. При цьому зазначає, що позивачка особисто 07.01.2025 отримала оскаржувану постанову, про що є відповідна відмітка на оригіналі цієї постанови.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

ухвалою суду від 13.02.2025 адміністративний позов залишено без руху та надано позивачці термін для виправлення недоліків, зазначених у мотивувальній частині даної ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

18.02.2025 представник позивачки подала до суду заяву на виконання ухвали суду від 13.02.2025 (а.с. 14-15).

Ухвалою суду від 18.02.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, з викликом сторін, запропоновано відповідачу протягом 5 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

28.02.2025 та 04.03.2025 представник відповідача подав до суду клопотання про долучення доказів (а.с. 28-58).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

відповідно до протоколу № 13 про адміністративне правопорушення від 07.11.2024 головним спеціалістом-інспектором сектору інспекторів з благоустрою Величком Р.В. було встановлено порушення частини 1 статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», а саме: 07 листопада 2024 року близько 9:45 год. в АДРЕСА_1, на землях комунальної власності виявлено захаращений об?єкт благоустрою (водовідвідну канаву) та трубу в цій канаві глиною, що під час опадів може спричинити підтоплення сусідніх домогосподарств (а.с. 7, 31).

Відповідно до фотознімків на них зафіксовано захаращену канаву та трубу в цій канаві (а.с. 32).

Секретар адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради направляла ОСОБА_1 повідомлення про необхідність з`явитися на засідання адміністративної комісії для участі у розгляді справи за порушення ст. 152 КУпАП, які були призначені на 14:00 год. 25.11.2024, 14:00 год. 10.12.2024 та 14:00 год. 30.12.2024 (а.с. 33-41).

Постановою № 36 від 30.12.2024 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Калуської міської ради, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , викладені на засіданні адміністративної комісії 30.12.2024 та те, що вона не демонтувала огорожу, встановлену в охоронній смузі каналу К-2 по АДРЕСА_1 та не привела у відповідність до вимог чинного законодавства України документи на право користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 з врахуванням обмежень у користуванні дорогами, проїздами охоронної смуги каналу К-2, та керуючись ст.ст. 16, 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. ст. 23, 24, 33, 34, 152, 218, 268, 276, 2772, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с. 6, 44).

Між сторонами виник спір з приводу правомірності винесення постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Оцінка суду.

дослідивши докази наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 92, статтею 99 (коли правопорушення вчинено громадянином), статтями 103-1, 103-2, 104, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 141, 142, 150-152, статтями, 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті181, частиною першою статті 182, статтями 183, 186, 212-1 цього Кодексу.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів».

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів, не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п. 2, 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

За положеннями ч.ч. 1, 2, 4 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ст. 152 КУпАП є бланкетною правовою нормою, має загальний зміст, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Конкретизований зміст диспозиції бланкетної правової норми передбачає певну деталізацію її положень іншими нормативно-правовими актами для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Беручи до уваги зазначене, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту оскаржуваної постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Калуської міської ради встановлено, що позивачка порушила п. 1 розділу XIII Типових правил благоустрою території населеного пункту, п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Крім того, в мотивувальній частині постанови міститься посилання на п. 1 розділу 8 Типових правил благоустрою території населеного пункту.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Пунктом 1 розділу VIII Типових правил благоустрою території населеного пункту передбачено, що проектування малих архітектурних форм здійснюється з дотриманням Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, та ДБН Б.2.2-5:2011 «Планування та забудова міст, селищ і функціональних територій. Благоустрій територій».

Водночас, відповідно до змісту протоколу № 13 про адміністративне правопорушення, який знайшов своє відображення в описовій частині спірної постанови, встановлено, що 07 листопада 2024 року близько 9:45 год. в АДРЕСА_1, на землях комунальної власності виявлено захаращений об?єкт благоустрою (водовідвідну канаву) та трубу в цій канаві глиною, що під час опадів може спричинити підтоплення сусідніх домогосподарств.

Таким чином, виклад фактичних обставин вчиненого правопорушення не відповідає змісту п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та п. 1 розділу VIII Типових правил благоустрою території населеного пункту, що ставляться у провину позивачці, оскільки вони стосуються зовсім іншого кола правовідносин та не мають будь-якого відношення до захаращення глиною об?єкту благоустрою, тобто, не встановлюють порядок здійснення діяльності, який ймовірно порушила ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що посилання в оскаржуваній постанові на порушення позивачкою п. 1 розділу XIII (13) Типових правил благоустрою території населеного пункту є безпідставним, оскільки відповідна норма відсутня, у зв`язку з тим, що вказаний нормативно-правовий акт містить тільки 10 розділів.

В той же час постанова № 36 від 30.12.2024 не містить жодного посилання на порушення відповідної норми Типових правил благоустрою території населеного пункту, яка б стосувалося діяння, що знайшло своє відображення у протоколі та описовій частині оскаржуваної постанови.

Суд вважає необхідним зазначити, що формулювання обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення повинно містити точний опис обставин справи з зазначенням, зокрема, ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, визнаного органом (посадовою особою), який розглядає справу, доведеним. Постанова у справі про адміністративне правопорушення має бути змістовною і відображати діяння, за яке особа притягується до відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт порушення позивачкою п. 1 розділу VIII Типових правил благоустрою території населеного пункту, п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Як наслідок цього, зі спірної постанови неможливо встановити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності, що вказує про необґрунтованість постанови № 36 у справі про адміністративне правопорушення від 30.12.2024 та відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Крім того, згідно зі спірною постановою позивачку фактично притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона не демонтувала огорожу встановлену в охоронній смузі каналу К-2 по АДРЕСА_1 та не привела у відповідність до вимог чинного законодавства України документи на право користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 з врахуванням обмежень у користуванні дорогами, проїздами охоронної смуги каналу К-2.

Суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з матеріалів, наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою.

Таким чином, адміністративна комісія, постановивши оскаржувану постанову, встановила у діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, за обставин, які суттєво відрізняюся від тих, які викладені у протоколі № 13 від 07.11.2024, тобто орган, уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення, під час здійснення відповідного провадження, за наслідком якого було ухвалено спірне рішення, фактично вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, самостійно зредагував фабулу адміністративного правопорушення, та встановив у діях позивачки наявність складу адміністративного правопорушення за фактичних обставин, що не ставилися їй у провину згідно зі спірним протоколом, що являється істотним порушенням та є недопустимим, так як порушує право особи на захист.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, враховуючи неможливість встановити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, а також істотність порушень, допущених при ухвалені спірної постанови, суд вважає, що факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, є не доведеним.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, суду недоведена, позов необхідно задовольнити частково. А тому постанову № 36 від 30.12.2024 щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати, а провадження по справі закрити.

Водночас у задоволені позовної вимоги про визнання протиправною постанови № 36 від 30.12.2024 необхідно відмовити, оскільки ст. 286 КАС України не передбачає такого способу захисту порушеного права.

Згідно зі ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду, суд виходить з тих міркувань, що його необхідно поновити, оскільки копію оскаржуваної постанови позивачка отримала 07.01.2025 особисто і, зважаючи на те, що вона являється особою пенсійного віку та відноситься категорії осіб, які мають право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, вона звернулася до відповідного центру, де з урахуванням встановлених порядку та строків розгляду її звернення їй було надано адвоката тільки 21.01.2025 (а.с. 8), що являється поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки нею реалізовувалося конституційне право на професійну правничу допомогу. Після цього, в межах десятиденного строку, а саме: 27.01.2025 позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, однак, 28.01.2025 ухвалою суду її позовну заяву було залишено без руху, а в подальшому - 05.02.2025 було повернуто та роз`яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом. Таким чином, з урахуванням вказаної обставини, позивачка повторно звернулася до суду - 10.02.2025, тобто в межах десятиденного строку, який, на думку суду, бере свій відлік з моменту повернення позовної заяви.

Отже, строк на оскарження постанови пропущений позивачкою з поважних причин, тому його необхідно поновити.

На підставі ст.ст. 152, 218, 245, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

Позов ОСОБА_1 до Калуської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову № 36 від 30.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: Калуська міська рада, вул. І.Франка, 1 м. Калуш Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 31.03.2025.

Суддя: