Справа № 240/16163/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2025 року м. Житомир справа № 240/16163/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року у справі №240/16163/20 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України та:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати з 17.07.2018 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 17.07.2018 року здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Від ОСОБА_1 25.03.2025 на адресу суду надійшла заява в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства про встановлення контролю за виконанням судового рішення, в якій вона просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що розрахунок підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідач має здійснювати з урахуванням вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", відповідно до яких для нарахування такого підвищення має застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб, зазначений в абзаці 9 ст. 7 названого Закону, у розмірі 1600,00 грн. Відповідно, її підвищення до пенсії має складати 3200,00 грн.

Як вказує заявник, з січня 2025 року доплата до пенсії пенсійним органом не здійснюється.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на адресу суду надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю за виконання судового рішення. Так, відповідач зазначає, що з 01.01.2025 року у 2025 році виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на радіоактивно забрудненій території, здійснюється відповідно до вимог ст. 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, та з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення" від 27.12.2024 № 1524. У зв`язку з цим вказує на те, що за наслідками процедури звіряння відомостей про постійне проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні добровільного гарантованого відселення непрацюючих пенсіонерів, підтверджено факт реєстрації позивача у зоні гарантованого добровільного відселення лише з 12.05.2010 року, що зумовило припинення виплати з 01.01.2025 року підвищення позивачу до пенсії як особі, що проживала на територіях радіоактивного забруднення. Вказує, що законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. А тому, зважаючи на зміну законодавчого регулювання питання виплати підвищення до пенсії, судовий контроль за виконанням судового рішення застосований бути не може.

Беручи до уваги приписи частини 1 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зважаючи на те, що заявник не порушував про розгляд його заяви у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, розгляд заяви здійснюється судом в порядку письмового провадження.

Дослідивши доводи заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Так, відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами 1 та 2 статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено у статті 382 КАС України.

За змістом частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 статті 382 КАС України в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що умовою для вжиття судом заходів судового контролю за виконання судового рішення є існування підтвердженого обов`язку суб`єкта владних повноважень стосовно його виконання, а також наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених згідно із судовим рішенням обов`язків суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Фактичні обставини цієї адміністративної справи вказують на те, що станом на 08.04.2021 року спір між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області був вирішений шляхом постановляння рішення про зобов`язання відповідача з 17.07.2018 року здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Зміст поданої ОСОБА_1 заяви фактично зводиться до незгоди заявника з діями Пенсійного фонду України щодо припинення виплати підвищення до пенсії як непрацюючій особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, з 01.01.2025 року, обумовленого застосуванням відповідачем приписів ст. 45 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік" та постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення" від 27.12.2024 № 1524.

Таким чином, незгода заявника стосується нового правозастосування, здійсненого Пенсійним фондом України.

Таке правозастосування не охоплюється рішенням суду у справі №240/16163/20 і не було предметом судового розгляду та оцінки, а відтак питання правомірності такого правозастосування не може бути вирішене в порядку судового контролю і свідчить про виникнення між учасниками справи нових спірних правовідносин.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 року у справі № 820/680/16 виклав правову позицію, згідно з якою рішення суду набирає чинності і діє до фактичної зміни обставин чи зміни правового регулювання питання його виконання.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій адміністративній справі.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382 - 383-1 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі № 240/16163/20 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293 - 297 КАС України..

Суддя Н.М. Майстренко