Справа № 457/349/25
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/349/25
провадження №2-а/457/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор ВП № 2 Дрогобицького районного управління поліції ГУНП у Львівській області Пацевко Марія Петрівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор ВП № 2 Дрогобицького районного управління поліції ГУНП у Львівській області Пацевко Марія Петрівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №1690774. Позов мотивований тим, що постановою серії ЕГА №1690774 від 15 лютого 2025 року, винесена інспектором ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП в Львівській області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень, оскільки 15.02.2025р. ( без зазначення точного часу) в м.Трускавець вул.Івана Мазепи ОСОБА_1 жителька АДРЕСА_2 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та повідомила повідомила про факт домашнього насильства якого не має. Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення необгрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, і за таких обставин підлягає скасуванню. У постанові по справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2025р. не обгрунтовано, з яких мотивів та міркувань інспектор поліції дійшов висновків про те, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпА, а саме завідомо неправдивого виклику працівників поліції. Постанова серії від 15.02.2025р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази, на підставі яких поліцейським зроблено такий висновок. Просить скасувати постанову серії ЕГА №1690774 від 15.02.2025 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач у судове засідання не з`явилася однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов до суду не подавав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор ВП № 2 Дрогобицького районного управління поліції ГУНП у Львівській області Пацевко Марія Петрівна в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено судом, відповідно до постанови серії ЕГА №1690774 від 15 лютого 2025 року, ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та повідомила повідомила про факт домашнього насильства якого не має, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

На підставі наведеного, позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно вимог статті 247 КУПАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно до ст. 183 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач категорично заперечує факт порушення та вказує, що не вчиняла адміністративного правопорушення та разом з тим не погодившись із таким рішенням, оскаржила постанову серія ЕГА №1690774, мотивуючи тим, що адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній поставі не вчиняла та ніяких доказів постанова не містить.

Крім того, позивачка вказує на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення поліцейським не проводився, та було порушено процедуру передбачену нормами чинного законодавства.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що до основних повноважень поліції відносяться, в тому числі : вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача і те, що працівник поліції діяв правомірно, має довести в даному випадку саме відповідач.

Доказів на доведення правомірності винесення постанови серія ЕГА №1690774, якими позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП відповідачем суду надано не було та посилання на них у постановах про накладення адміністративного стягнення відсутні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, тобто не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення стороною відповідача, не надано суду будь-яких інших належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що саме лише посилання в оскаржуваній постанові на порушення ОСОБА_1 вимог ст. 183 КУпАП судом як доказ до уваги не береться, так як постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Аналогічну правову позицію у висловив Верховний Суд у своїй Постанові 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17, де вказано, що "… саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.".

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст.73,74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи.

Наявність лише постанови про притягнення до відповідальності не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, то суд погоджується із позицією позивача, щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У рамках судового розгляду даної справи позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн. Тому суд стягує з відповідача ГУНП у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача 605,60 грн судових витрат.

Керуючись статтями 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №1690774 від 15 лютого 2025 року про накладення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ВП № 2 Дрогобицького районного управління поліції ГУНП у Львівській області Пацевко Марією Петрівною, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108833.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор ВП № 2 Дрогобицького районного управління поліції ГУНП у Львівській області Пацевко Марією Петрівною, юридична адреса: вул. Івана Мазепи, 9А м. Трускавець, Львівської області.

Суддя: В. І. Марчук