Справа № 420/15964/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/15964/24

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

24.10.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 30.04.2024 року № 81 про відмову в призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію, зарахувавши до страхового стажу період роботи підприємницької діяльності з 08.06.1994 року по 31.12.2004 року та з 01.01.2006 року по 31.12.2010 року, з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 23.04.2024 року.

В обґрунтування позову зазначено, що протягом здійснення підприємницької діяльності позивачка сплачувала страхові внески, що підтверджується відсутністю заборгованості на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування станом на 01.02.2024 р. та відсутністю штрафних санкцій відносно неї. Вважає дії відповідача щодо не врахування періодів роботи до страхового стажу протиправними.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 30.04.2024 року № 81 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди провадження підприємницької діяльності з 08.06.1994 року по 31.12.2004 року та з 01.01.2006 року по 31.12.2010 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2024 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду в даній справі.

В решті позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має відповідати за незбереження органами Пенсійного Фонду документів про нарахування страхових внесків/ збору на загальнообов`язкове державне страхування, а відсутність належних, достатніх та допустимих доказів наявності заборгованості позивача перед податковим та пенсійним органами, а також факт реєстрації припинення підприємницької діяльності підтверджують сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Оскільки адміністрування сплати страхових внесків (єдиного внеску) покладено на відповідний державний орган, то особа не може нести відповідальність за наповнення реєстру застрахованих осіб.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду та у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано період зайняття підприємницькою діяльністю з 08.06.1994 року по 31.12.2004 року та з 01.01.2006 року по 31.12.2010 року, оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки № 5106- від 14.09.2023 року, взята на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

23.04.2024 року позивачем через вебпортал ПФУ подано заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви додано копію трудової книжки, довідку ВПО, свідоцтво про шлюб, паспорт, РНОКПП, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 01.02.2024 року №0500-0609-8/10142, лист ГУ ПФУ в Черкаській області від 13.06.2023 року №2300-0603-8/39132, лист ГУ ДПС у Донецькій області від 02.02.2024 року № 716/6/05-99-24-16, лист ГУ ДПС у Черкаській області від 11.04.2022 року № 817/АП/23-00-24-0314.

Органом, що приймає рішення за заявою позивача, за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

30.04.2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 81 ОСОБА_1 в призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу на дату звернення. В обґрунтування рішення зазначено: Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата: звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 23.04.2024. Пенсійний вік становить 60 років. Вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 31 років. Страховий стаж особи становить 28 років 03 міс. 29 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими, документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи підприємницької діяльності з 08.06.1994 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 31.12.2010, оскільки відсутня сплата внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За змістом частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1).

В силу приписів частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: - з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами 1-3 цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії (абз. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частин 1, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом № 1058-IV діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ).

Як зазначено у п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно п. 6 Указу Президента України № 727/98 від 03.07.1998 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва", суб`єкт малого підприємства, який сплачує єдиний податок, не є платником податків, в тому числі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Системний аналіз наведеного законодавства дає підстави для висновку, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб (ідентифікаційному номеру фізичної особи).

Разом з тим, органи Пенсійного фонду України наділені компетенцією здійснювати перевірку відомостей про особу, зокрема при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для призначення їй пенсії і реалізація такого обов`язку покликана забезпечити непорушне конституційне право кожного на пенсійне забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Виписки з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань № 47 від 12.05.2022 року та витягу з ЄРС для ФОП ОСОБА_1 з 08.06.1994 року по 12.05.2022 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Відповідачем до страхового стажу позивача частково зараховано період здійснення підприємницької діяльності, а саме зараховано періоди з 01.01.2005 року по 31.03.2005 року, 01.05.2005 року по 31.12.2005 року (Підприємець (внески) п. 3.1.(ПП ЗУ №1058), з 01.01.2011 року по 29.02.2020 року, 01.03.2020 року по 31.05.2020 року (ФОП (карантин 01.03.-31.05.2020) ЗУ № 533-ІХ), з 01.06.2020 року по 30.11.2020 року, 01.12.2020 року по 31.05.2021 року (ФОП (карантин 01.12.2020.-31.05.2021) ЗУ № 1072) та з 01.06.2021 року по 30.04.2022 року.

Спірним періодом, що стало підставою для відмови в призначенні пенсії, є період підприємницької діяльності з 08.06.1994 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 31.12.2010, оскільки за доданими, документами до страхового стажу не зараховано ці періоди роботи, так як відсутня інформація щодо сплати внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, що не вбачається за можливе підтвердити вищезазначені обставини, оскільки позивач виїхала з міста Маріуполь через повномасштабне вторгнення рф на територію України для збереження свого життя, а підтверджуючі документи залишились в квартирі міста Маріуполь, яка наразі є зруйнованою внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002315 від 12.07.2023 року та №0002430 від 22.07.2023 року.

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що позивач до заяви про призначення пенсії за віком на підтвердження наявності підстав для зарахування періодів заняття підприємницькою діяльністю було долучено, зокрема, лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 01.02.2024 року №0500-0609-8/10142, лист ГУ ПФУ в Черкаській області від 13.06.2023 року №2300-0603-8/39132, лист ГУ ДПС у Донецькій області від 02.02.2024 року № 716/6/05-99-24-16.

Так, в листі ГУ ПФУ в Черкаській області від 13.06.2023 року №2300-0603-8/39132 зазначено, що 08.06.2023 на адресу Головного управління в Донецькій області було надіслано запит з проханням надати інформацію про сплату страхових внесків за період з 1996 по 2003 роки. 12.06.2023 отримано відповідь № 0500-0609-9/49732, що вся територія Маріупольського району є тимчасово окупованою (перелік територій, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309) та доступ до архівних документів неможливий, тому відсутня можливість підтвердження сплати страхових внесків за вищевказаний період.

З листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 01.02.2024 року №0500-0609-8/10142 вбачається, що адвокат Чугунов С. звернувся з запитом від 30.01.2024 №30-01/24-2 про надання інформації в інтересах ОСОБА_1 щодо системи оподаткування та отримання довідки про сплату страхових внесків до 01.01.2004 року, на який йому повідомлено « ОСОБА_1 перебувала на обліку в Пенсійному фонді України в Донецькій області як фізична особа підприємець з 08.06.1994 по 12.05.2022 за даними Єдиного державного реєстру страхувальників. Заборгованість на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування станом на 01.02.2024 відсутня. Штрафні санкції за період з 08.06.1994 по 01.01.2004 не застосовувались. Інформація щодо системи оподаткування, на якій перебувала ОСОБА_1 в період до 01.01.2004, в Головному управлінні відсутня. Надати інформацію щодо сплати страхових внесків за період до 01.01.2004 немає можливості у зв`язку з тим, що документи знаходяться на території тимчасово непідконтрольній Україні, де органи державної влади не мають доступу до місця зберігання архівних документів.».

Головним управлінням ДПС у Донецькій області на запит представника позивача було надано лист від 02.02.2024 року № 716/6/05-99-24-16, в якому зазначено, що Відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС (далі -ІКС ДПС) громадянка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала за основним місцем обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Центральна державна податкова інспекція (Центральний район м. Маріуполь) з 08.06.1994 по 13.05.2022 як фізична особа-підприємець. У період з 01.01.2012 по 01.01.2017 була зареєстрована в якості платника єдиного податку 2 групи, ставка 20%, період з 01.01.2017 по 12.05.2022 була зареєстрована в якості платника єдиного податку 1 групи, ставка 10%. На виконання наказу від 24.12.2012 № 1197 «Про введення в експлуатацію інформаційної системи «Податковий блок» введено в експлуатацію ІС «Податковий блок» починаючи з 01.01.2013. Інформаційні системи, які використовувалися органами податкової служби в 1994-2013 роках, велися на локальних серверах та на теперішній час доступ до інформації за зазначений період відсутній. Згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України станом на дату адвокатського ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів не обліковується.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивачем неодноразово вчинялися дії, спрямовані на отримання документів, необхідних для зарахування спірного періоду до страхового стажу, при цьому з отриманих доказів можна встановити, що у позивача відсутня заборгованість, що свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності.

Апелянт в апеляційній скарзі жодним чином не спростовує такі висновки суду першої інстанції та не надає будь-яких доказів, які б могли свідчити про те, що позивач у періоди з 08.06.1994 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 31.12.2010 не проводив сплату страхових внесків.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, позивач зі свого боку вчинив всі залежні від нього дії для підтвердження факту зайняття підприємницькою діяльністю та сплати страхових внесків.

При цьому, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не надано доказів, які б підтверджували той факт, що ним вчинялись певні дії щодо здійснення зустрічної перевірки первинних документів для підтвердження спірного періоду, а також доказів того, що позивач не виконував трудові обов`язки у спірний період або що вказаний період не відповідає дійсності.

Слід зазначити, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні відповідних періодів до страхового стажу, тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відсутність у органів Пенсійного Фонду можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Особа не може відповідати за незбереження органами Пенсійного Фонду документів про нарахування страхових внесків/ збору на загальнообов`язкове державне страхування, а відсутність належних, достатніх та допустимих доказів наявності заборгованості позивача перед податковим та пенсійним органами, а також факт реєстрації припинення підприємницької діяльності, на думку суду підтверджують сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності. Оскільки, адміністрування сплати страхових внесків (єдиного внеску) покладено на відповідний державний орган, то особа не може нести відповідальність за наповнення реєстру застрахованих осіб.

З огляду на викладене УПФУ передчасно дійшло висновку про відсутність необхідного страхового стажу у позивача, а тому помилково відмовило у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.

Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права і обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв