Справа № 565/231/25
Суддя: Демчина Т.Ю.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/231/25
Провадження № 2-а/565/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Демчини Т.Ю., з участю секретаря судового засідання Алексейчик А.О., позивача ОСОБА_1 , відповідача Тарасюка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Сектору реагування патрульної поліції Вараського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області Тарасюка Олега Олександровича, Вараського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Сектору реагування патрульної поліції Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної Управління в Рівненській області (надалі - поліцейського Тарасюка О.О.) про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3978047 від 31.01.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень поліцейським не зафіксовано, а його усні пояснення відповідачем до уваги безпідставно не взято.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що 31.01.2025 він рухався автомобілем в м.Вараш Рівненської області з пасажиром - своєю дружиною. Коли він рухався по вул.Л.Українки, дружина повідомила про незадовільний стан свого здоров`я та попросила зупинити автомобіль. Він увімкнув аварійну сигналізацію та, здійснивши поворот ліворуч на перехресті з вул.Л.Українки на вул.Набережна, зупинив автомобіль. Дружина вийшла з автомобіля і він продовжив рух вул.Набережна, а коли побачив, що поліцейський автомобіль подає сигнали про зупинку, зупинив свій автомобіль на узбіччі. Поліцейський Ткачук О.О. проігнорував його пояснення про вимушену зупинку та виніс щодо нього оскаржувану постанову. При цьому, як пояснив позивач, відстань від місця його вимушеної зупинки до пішохідного переходу поліцейський Ткачук О.О. не вимірював. Сумнівними, на переконання позивача, є і докази порушення ним правил користування попереджувальними сигналами, оскільки на продемонстрованому йому відеозаписі це чітко не видно.

У поданому поліцейським Тарасюком О.О. відзиві зазначається про виявлення поліцейським 31.01.2025 о 17:14 год. водія автомобіля «Chеvrolet Bolt», н.з. НОМЕР_1 , який порушив правила зупинки, здійснивши зупинку автомобіля ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, а в подальшому цей водій при зміні напрямку руху (перестроюванні у правий ряд) не увімкнув покажчик напрямку руху, чим порушив п.9.2 «б» Правил дорожнього руху. Відповідач вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.

Під час розгляду справи поліцейський Тарасюк О.О. вимоги позовної заяви не визнав, підтримав обґрунтування відзиву на позов та з викладених у ньому підстав просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.02.2025 до участі у справі залучено другого відповідача - Вараський РВП ГУНП у Рівненській області. Представник цього відповідача до суду не з`явився, даний орган належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду від даного відповідача не надходив. На підставі ст.205 КАС України суд ухвалив про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3978047 від 31.01.2025, винесеної поліцейським Тарасюком О.О., Вороб`я О.М. піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 31.01.2025 о 17:14 год. в м.Вараш Рівненської області він, керуючи автомобілем «Chеvrolet Bolt», н.з. НОМЕР_1 , порушив правила зупинки, а саме: зупинився ближче 10 м до пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, а в подальшому здійснив порушення подання попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, а саме: не увімкнув покажчик зміни напрямку руху до здійснення маневру, чим порушив п.9.2 «б» Правил дорожнього руху.

З наданих до відзиву досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи 31.01.2025 автомобілем «Chеvrolet Bolt», н.з. НОМЕР_1 , в м.Вараш Рівненської області, здійснивши поворот на перехресті з вул.Л.Українки на вул.Набережну, увімкнувши аварійну сигналізацію, здійснив зупинку автомобіля на певній відстані від пішохідного переходу, висадив пасажира, після чого продовжив рух по вул.Набережній.

Відповідно до п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами), на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі, зупинка забороняється.

При цьому з пояснень учасників процесу судом встановлено, що відстань від місця зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 до пішохідного переходу поліцейським під час документування події не вимірювалась, натомість відеозапис містить відомості про увімкнення водієм під час зупинки аварійної сигналізації.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами), вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Пунктом 9.9 «а» вищезазначених Правил передбачено, що у разі вимушеної зупинки на дорозі, повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

Суд відхиляє доводи поліцейського Тарасюка О.О. про те, що у разі вимушеної зупинки водій транспортного засобу, крім увімкнення аварійної світлової сигналізації, повинен установити знак аварійної зупинки, оскільки відповідно до п.9.10 «б» Правил дорожнього руху, разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м. До таких місць ділянка автомобільної дороги, на якій позивач здійснив зупинку, не відноситься. Крім того, з відеозапису вбачається, що зупинка тривала кілька секунд.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Виходячи з принципу покладення обов`язку доказування на відповідача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення ОСОБА_1 порушення вимог п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, отже, правомірності винесеної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у цій частині.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, наданий відповідачем відеозапис містить відомості про подальший рух автомобіля «Chеvrolet Bolt», н.з. НОМЕР_1 в м.Вараш Рівненської області по вул.Набережній, зміну водієм напрямку руху шляхом здійснення маневру перестроювання з лівого у правий ряд та неувімкнення при цьому відповідного покажчика повороту.

Відповідно до п.9.2 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами), перед перестроюванням, поворотом або розворотом водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Таким чином, суд дійшов висновку про вчинення позивачем порушення вищезазначеного пункту Правил дорожнього руху. Відповідальність за таке порушення також передбачена ч.2 ст.122 КУпАП - порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Отже, у частині визнання позивача винним у порушенні п.9.2 «б» Правил дорожнього руху, оскаржувана постанова є правомірною.

При цьому суд враховує, що ч.2 ст.122 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення будь-яких порушень, передбачених цією частиною, а також враховує, що відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, проте у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відтак, у частині порушення позивачем вимог п.9.2 «б» Правил дорожнього руху, наведені у позовній заяві підстави для скасування винесеної щодо нього постанови відсутні, як відсутні і правові підстави для зміни застосованого до порушника адміністративного стягнення через його безальтернативність.

Суд бере до уваги, що вчинене ОСОБА_1 порушення подання попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, виходячи зі змісту ст.22 КУпАП, є малозначним, оскільки рух його автомобіля не створив незручностей чи перешкод для інших учасників, аварійної ситуації на дорозі створено не було.

Проте суд враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.10.2019 у справі № 236/3228/16-а, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі ч.2 ст.122 КУпАП, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Таким чином, адміністративний суд позбавлений можливості прийняти рішення про звільнення порушника від адміністративної відповідальності при розгляді адміністративних позовів про оскарження постанов про накладення адміністративних стягнень, оскільки зворотнє є втручанням у дискреційні повноваження уповноваженого органу (поліції), що не відповідає загальним принципам та засадам адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення серії ЕНА № 3978047 від 31.01.2025 у частині визнання його винним у порушенні правил зупинки транспортних засобів, встановлених п.15.9 «г» Правил дорожнього руху та закриття у цій частині справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а також про залишення цієї постанови без змін у іншій частині.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за два правопорушення, лише в частині одного з них, суд вважає, що судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають поділу між позивачем та суб`єктом владних повноважень у рівних частинах. Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Вараського РВП ГУНП в Рівненській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню частина понесених позивачем витрат зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст.9, 77, 136, 139, 242, 244-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3978047 від 31.01.2025, у частині визнання ОСОБА_1 винним у порушенні правил зупинки транспортних засобів, встановлених п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (з наступними змінами), та у цій частині справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У іншій частині постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3978047 від 31.01.2025 відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вараського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 частину понесених позивачем витрат зі сплати судового збору у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області, до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 31 березня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Заступник начальника Сектору реагування патрульної поліції Вараського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області Тарасюк Олег Олександрович, капітан поліції, посвідчення серії НОМЕР_4 , місцезнаходження: 33000, м.Рівне, вул.Миколи Хвильового, 2.

Вараський районний відділ поліції Головного управління національної поліції у Рівненській області, , місцезнаходження: 33000, м.Рівне, вул.Миколи Хвильового, 2.

Головуючий суддя Т.Ю.Демчина