Справа № 420/32628/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №21675-2411-1423 від 28.03.2023 року, №21676-2411-1423 від 28.03.2023 року, №55448-2411-1423 від 08.05.2023 року, визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 28.09.2023 року №0-1429.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, а тому орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується орендарем з дня виникнення права користування земельною ділянкою, тобто, з дня реєстрації договору оренди земельної ділянки. Оскільки реєстрація договору оренди земельної ділянки від 25.11.2021 року здійснена тільки 16.10.2024 року, визначення позивачу податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб за 2021-2023 рік є безпідставним.

Відзив на позовну заяву обґрунтований відповідачем тим, що між Коблівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області та позивачем 25.11.2021 року укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач отримав в оренду земельну ділянку площею 1,0736 га з кадастровим номером :12:055:0063 (землі житлової та громадської забудови), однак орендну плату за земельну ділянку не сплачував протягом 2021-2023 років, а тому на суму орендної плати за цей період податковим органом правомірно визначені позивачу податкові зобов`язання оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, заперечення відповідача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п. п. 14.1.136, 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди; плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з положеннями п. 288.1, 288.4, 288.7 ст. 288 Податкового кодексу підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договір оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 -287 цього розділу.

Відповідно до положень п. 285.1 ст. 285, п. 286.5 ст. 286, п. 287.1 ст. 287, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомленнярішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних ділянок (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Таким чином, орендна плата є обов`язковим платежем за користування земельною ділянкою, яке здійснюється за договором оренди та розрахунок такої плати здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2021 року між Коблівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області та ОСОБА_1 укладений договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець (Коблівська сільська рада) передає, а орендар ( ОСОБА_1 ) приймає земельну ділянку в довгострокову оренду терміном на 49 років для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування (пральні), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Цим договором в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,0736 га з кадастровим номером :12:055:0063 (землі житлової та громадської забудови) на 49 років, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 4778808,30 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі від 25.11.2021 року орендодавець надав, а орендар прийняв земельну ділянку в довгострокову оренду терміном на 49 років для будівництва та обслуговування будівель та закладів побутового обслуговування (пральні), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в оренді ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :12:055:0063 загальною площею 1.0736 га, дата укладення договору 25.11.2021 року, строком на 49 років, до 25.11.2070 року, дата державної реєстрації прав 16.10.2024 року.

Крім того, згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 з 2006 року володіє на праві приватної власності нерухомим майном пральнями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, він фактично користування земельною ділянкою, що знаходиться під таким майном.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується передача позивачу в оренду земельної ділянки, її фактичне прийняття за актом приймання-передачі та фактичне користування нею як орендаря та власника нерухомого майна, яке розташоване на такій земельній ділянці, договір оренди є діючим з моменту його укладення, даних про його розірвання, визнання недійним, тощо, матеріали справи не містять.

Відповідно до листа Коблівської сільської ради Миколаївської області від 31.01.2023 року №124 на Березанську ДПІ направлено реєстр переліку орендарів з якими укладено договір оренди землі комунальної власності. Вказаний реєстр містить і договір оренди земельної ділянки від 25.11.2021 року з кадастровим номером :12:055:0063 загальною площею 1.0736 га орендарем якої є ОСОБА_1 , а орендодавець Коблівська сільська рада.

На підставі інформації про договір оренди, наданої Коблівською сільською радою, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області правомірно нарахована орендна плата за землю за 2021 рік податковим повідомленням-рішенням №21675-2411-1423 від 28.03.2023 року на суму 29065,63 грн.; - за 2022 рік податковим повідомленням-рішенням №21676-2411-1423 від 28.03.2023 року на суму 315401,35 грн.; - за 2023 рік податковим повідомленням-рішенням №55448-2411-1423 від 08.05.2023 року на суму 362711,55 грн.

Враховуючи положення Податкового кодексу України, укладення договору оренди земельної ділянки, фактичне користування нею, направлення оскаржуваних посадкових повідомлень-рішень позивачу та визначення йому податкових зобов`язань з орендної плати відповідачем є правомірним, обґрунтованим, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.

Позивач вважає податкові повідомлення-рішення №21675-2411-1423 від 28.03.2023 року, №21676-2411-1423 від 28.03.2023 року, №55448-2411-1423 від 08.05.2023 року протиправними з тих підстав, що відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про оренду землі» та ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом та право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а оскільки державна реєстрація прав відбулася вже в 2024 році, він не має сплачувати оренду землі за 2021-2023 роки.

Суд не погоджується з такими твердженнями позивача оскільки державній реєстрації підлягає не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки, а тому договір оренди землі є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.03.2024 року у справ 902/1207/22 прийшла до висновку, що якщо момент укладення договору оренди землі (виникнення у його сторін прав і обов`язків у зобов`язальних правовідносинах) і реєстрація на підставі цього правочину права оренди землі (виникнення у орендаря речового права) не збігаються в часі, то в проміжку між укладенням договору і набуттям орендарем земельної ділянки шляхом реєстрації відповідного речового права договір діє, а у сторін є право захищати свої порушені договірні права зобов`язального характеру зобов`язально-правовими способами. Так, за наявності відповідних підстав орендар може вимагати зобов`язати орендодавця виконати обов`язок з передання земельної ділянки в натурі чи відмовитись від договору і вимагати відшкодувати збитки, а орендодавець, у свою чергу, може стягнути з орендаря орендну плату. З моменту ж реєстрації речового права оренди орендар може захищати це право від третіх осіб речово-правовими способами захисту, зокрема вимагати усунення сторонньою особою перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою.

Крім того, відповідно до висновків Верховного суду, наведених в постанові від 14.09.2021 року у справі №808/2684/15, у разі набуття права власності на нерухоме майно та не оформлення права користування на земельну ділянку, на якій воно розташоване, у користувача виникає обов`язок зі сплати земельного податку з дати державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно, адже якщо особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані не земельній ділянці то до неї як набувача переходить право користування земельною ділянкою.

Відповідно до положень п. 36.1 ст. 36, п. п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 59.1, 59.3, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до положень ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області були направлені позивачу оскаржувані податкові повідомлення рішення, проте не вручені йому з підстав закінчення терміну зберігання.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області 28.09.2023 року прийнята податкова вимога форми «Ф» №0-1429, у зв`язку із наявною заборгованістю. Зазначена податкова вимога направлена позивачу поштовим відправленням з повідомленням про вручення на його податкову адресу: АДРЕСА_2 та повернута за закінченням терміну зберігання 03.11.2023 року.

Оскільки суд прийшов до висновку про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, обґрунтованість нарахування позивачу орендна плата за землю за 2021-2023 роки, підстав для визнання протиправною вимоги суд також не вбачає.

Щодо строків звернення до суду, суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки доказів вручення податкових повідомлень-рішень та вимоги позивачу в матеріалах справи не має, повідомлення про вручення поштового відправлення повернуті за закінченням терміну зберігання та за твердженнями позивача він дізнався про наявність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та вимоги з іншої справи щодо стягнення з нього суми податкового боргу, з якою він ознайомився 10.09.2024 року та подав позов в жовтні 2024 року.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та вимоги, а тому підстав для їх скасування у суду не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Миколаївській області (вул. Лягіна, буд. 6, м. Миколаїв, 54001, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №21675-2411-1423 від 28.03.2023 року, №21676-2411-1423 від 28.03.2023 року, №55448-2411-1423 від 08.05.2023 року, визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 28.09.2023 року №0-1429 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.