Справа № 716/454/25
Суддя: Шевчук Р. М.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/454/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Шевчук Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Шпаковської К.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 2 взводу 4 роти УПП в Чернівецької області Мельника Станіслава Руслановича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Заставнівського районного суд Чернівецької області з позовом про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №4206438 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що 06 березня 2025 року відносно нього працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн.

Вважав, що постанова про притягнення його адміністративної відповідальності, винесена поліцейським з грубим порушенням вимог актів законодавства України, оскільки розгляд справи був проведений з грубим порушенням його прав та інтересів, оскільки відповідачем було відхилено та належним чином не розглянуто 4 заявлені ним клопотання, у тому числі про відкладення розгляду справи у зв`язку з ознайомленням з матеріалами.

Крім того, вказував, що поліцейський не надав йому можливості скористатись правом на отримання правничої допомоги, оскільки заявив, що розгляд справи пройде без участі адвоката. Також вказував, що матеріали справи, з якими він був позбавлений можливості ознайомитись, не місять жодних доказів на підтвердження порушення ним ПДР України, оскільки такі - відсутні.

Зазначав також, що відповідачем було порушено процедуру винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а саме: подія відбулася на блокпості в с.Тарашани. Зупинившись на блокпості він відстебнув пасок безпеки, щоб комфортно дістати документи, що посвідчують його особу, та пред`явити їх уповноваженій особі Державної прикордонної служби України, хоча до зупинки на блокпості він постійно рухався, будучи пристебнутим, а відстебнув пасок безпеки коли транспортний засіб не рухався.

Відповідач не взяв до уваги його пояснення та «для показників» виніс зазначену постанову. Поліцейський відмовив йому в задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, натомість не надав будь-яких належних та допустимих доказів того, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

Крім того, ним було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, про бажання скористатися професійною правничою допомогою, а також було заявлено відвід відповідачу через його необ`єктивність, однак всі зазначені клопотання були залишені без розгляду, грубо проігноровані та не були взяті до уваги, внаслідок чого були порушені його конституційні права та інтереси.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4206438 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

В судове засіданні позивач не з`явився, ним була надіслана суду заява з якої вбачається, що він позов підтримує, просить слухати справу у його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, були повідомленими належним чином про дату час та місце слухання справи. Від них не надходило заяв з проханням відкласти розгляд справи.

Крім того, відповідачі не скористалися своїм правом на подачу відзиву. Ухвалою суду від 21 березня 2025 року відповідачам запропоновано в п`ятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов, справу призначено до розгляду на 15-30 год. 27 березня 2025 року, при цьому враховано вимоги ст. 119 КАС України щодо встановлення розумних строків для вчинення процесуальних дій, категорію даної справи, те що вона відноситься до справ, які розглядаються терміново та її незначну складність .

Згідно з вимогами ст.18 КАС України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Враховуючи, вимоги вищевказаної норми закону, ухвала про відкриття провадження була доставлена в електронний кабінет відповідачів 21 березня 2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, яка сформована за допомогою електронної системи документообігу суду «Д-3» та підписана секретарем судового засідання.

Зважаючи на особливості розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, відповідно до вимог ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Суд розглядаючи та ухвалюючи рішення в даній справі у відсутності сторін провадження керується положеннями параграфу 2, яким встановлений порядок розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, зокрема ч.3 ст.268 КАС України, згідно якої неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Законочавчо регламентовано строк розгляду даної окремої категорії термінових справ, а саме відповідно до вимог ч.1 ст.286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.. 45 КАС України, учасники судового процесу та іхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, з`ясувавши доводи та аргументи позивача, викладені в позовній заяві, обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, дослідивши наявні у справі докази в іх сукупності, врахувавши відсутність відзиву відповідачів, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 березня 2025 року поліцейським 2 взводу 4 роти УПП в Чернівецької області Мельником С.Р, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА за №4206438 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 06 березня 2025 року о 09 год. 07 хв. у c. Тарашани по вул.Поштова, водій, керував транспортним засобом «Acura MDX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР (а.с.7).

Позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, вважає постанову необґрунтованою та незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.72 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п.8 ч.1 ст.23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз.1 п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2, ч.4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно з положеннями пункту 2.3.в ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз.4 п.24 постанови).

Частина 1 статті 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду свої доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч.1 ст.8 цього Кодексу визначає, що всі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В оскаржуваній постанові в п. 7 зазначено що до постанови додається «234981», однак не вказано, значення даних цифр, що для суду є малоінформативним, зважаючи на вимоги вищевказаної статті.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (заява №16437/04), зазначив що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідачі відзиву та докази які б спростували факти, викладені в позові у встановлений судом строк не надали, також не скористалися правом повідомлення суд про те, що докази не можуть бути поданими у встановлений строк з об`єктивних причин, відповідно до вимог ч.4 ст.79 КАС України.

За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки відповідачами не доведено протилежне.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені доводи позивача, ту обставину, що відповідачі в судове засідання не з`явилися, ними до початку розгляду не було надано будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, чи про поважність причин неможливості надання доказів саме у визначений судом строк, яку суд кваліфікує як визнання позову, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч.5 ст.139 КАС України судові витрати належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, взявши до уваги ту обставину, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи, що стверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст 276, 280, 293 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4206438 від 06 березня 2025 року, винесену поліцейським 2 взводу 4 роти УПП в Чернівецькій області Мельником Станіславом Руслановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук Р.М.