Справа № 573/49/25
Суддя: Черкашина М. С.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/49/25
Номер провадження 2-а/573/3/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

17 березня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника позивача: Бондара В.М.,

представника відповідача: Грищенко В.Л,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Сумській області, капітана поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області РЕВИ Максима Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст.ст. 77,121,139, 242-247, 286 КАС України, , суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Національної поліції в Сумській області (м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, буд. 23), капітана поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області РЕВИ Максима Валерійовича (місце перебування: м. Суми, вул. С.Бандери, буд. 11) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:

Справа № 573/49/25

Номер провадження 2-а/573/3/25

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст )

17 березня 2025 року м.Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника позивача: Бондара В.М.,

представника відповідача: Грищенко В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Сумській області, капітана поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області РЕВИ Максима Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року адвокат Бондар В.М. звернувся до суду в інтересах позивача із зазначеним вище адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що 08 січня 2025 року к-н поліції Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Рева Максим Валерійович розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 установив, що 08.01.2025 р. в АДРЕСА_1 о 13 год. 47 хв. гр. ОСОБА_2 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції, зателефонувавши на лінію «102», та повідомив, що в його домоволодінні проживає невідома йому особа ( ОСОБА_3 ), яка орендує квартиру у його колишньої дружини ОСОБА_4 з 01.10.2024 р., про що було відомо позивачу до виклику поліції.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП є неправомірним, а постанова від 08.01.2025 р. серії ЕГА №1656853 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та порушеннями матеріального права.

Так, позивач ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності від 24.07.1997 року, та має відповідну реєстрацію. У квартирі за вище зазначеною адресою крім нього зареєстрована його колишня дружина - ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади та проживає там. Відповідно до рішення Білопільського районного суду Сумської області від 23.01.2024 р. шлюб позивача був розірваний, рішення суду вступило в законну силу. ОСОБА_4 після розірвання шлюбу звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя, але ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 18.10.2024 р. позовна заява була повернута відповідачці. Більше вона до суду з позовом про поділ майна подружжя не зверталась.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 без його згоди як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 здала в оренду квартиру незнайомій особі, змінивши замки на вхідних дверях, позивач 25.10.2024 р. звернувся в поліцію з заявою, про неможливість потрапити у квартиру, де він зареєстрований та про усунення перешкод у користуванні своєю власністю. Поліція зробила перевірку та надала відповідь з роз`ясненням, що за відновленням своїх порушених прав позивач може звернутися до суду з позовною заявою.

04.11.2024 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення невідомої особи та надання ключів від вхідних дверей квартири, для вільного доступу до квартири, для користування та володіння належним йому майном ( справа №573/2126/24).

В зв`язку з тим, що позивач тимчасово проживає в м. Суми, так як проходить лікування в онкологічному диспансері, він знову 08.01.2025 р. приїхав до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , щоб взяти особисті речі, які необхідні у лікарні, але потрапити у квартиру не зміг, так як замки на вхідних дверях були змінені, незважаючи на те, що у квартирі знаходились люди.

Зателефонувавши своїй колишній дружині ОСОБА_4 він попросив відкрити двері, але відповідачка повідомила, що вона відсутня вдома, а коли буде не знає.

Позивач почав стукати у двері, через 10 хв йому відкрила двері незнайома жінка, яка пояснила, що ключів від квартири не надасть, що вона проживає з дозволу ОСОБА_4 вже тривалий час, свої дані вона позивачу не повідомила.

Після того позивач зняв всі замки у вхідних дверях, щоб в подальшому був вільний доступ та викликав поліцію, для фіксування порушення його прав, як власника майна, щоб у подальшому надати докази до суду у підтвердження перешкоджання йому у користуванні його власністю.

Але замість допомоги та фіксування обставин перешкоджання потрапити до власної квартири, працівниками поліції відносно нього було складено постанову за ст. 183 КУпАП та накладено штраф в сумі 3400 грн.

Позивач вважає, що постанова складена неправомірно, а його дії 08.01.2025 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, оскільки у нього було достатньо підстав для виклику поліції, щоб перевірити та зафіксувати порушення його прав, як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: проживання сторонньої особи у його власності без дозволу, не допуск у власну квартиру де знаходяться його речі, зміна замків у вхідних дверях з метою перешкоджання потрапити у квартиру.

Стаття 280 КУпАП закріплює, серед іншого, обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. З встановлених обставин справи, поліцейським було встановлено, що повідомлена інформація є неправдивою, а позивач жодним доказом не спростував цей висновок.

В порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення гр-ном ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 08.01.2025 р. серії ЕГА №1656853 винесену к-ном поліції Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Ревою М.В.

29 січня 2025 року до суду надійшов відзив з додатками відповідача ОСОБА_5 , який просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

03 лютого 2025 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ГУНП в Сумській області Грищенко В.Л., який обгрунтований наступним.

08.01.2025 капітаном поліції ПОГ СВГ ВП Сумського РУП ГУНП в Сумській області Ревою М.В. розглянуто матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_2 та складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1656852 від 08.01.2025.

Підставою для винесення даної постанови стало повідомлення зі служби 102 про те, що в квартирі заявника проживає невідома жінка, а квартира належить на праві власності заявнику.

Після прибуття на місце події поліцейським встановлено ряд фактів, з метою встановлення істини по справі, та зафіксовано, що квартира на праві спільної власності належить ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_4 , з якою у 2024 році розірвано шлюб, але права на дану квартиру у законному порядку належним чином не оформлено (відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 08.01.2025).

Також, у поясненнях, що надавав 08.01.2025 позивач під час розгляду матеріалів адміністративної справи зазначив, що жінку, з якою він розмовляв, коли намагався потрапити до приміщення, він не знав раніше.

Однак, під час надання пояснень 08.01.2025 жінки, що перебувала у квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_3 - встановлено, що ОСОБА_2 її знав і раніше, оскільки вона проживала із дозволу колишньої дружини позивача - ОСОБА_4 , позивач приїздив не один раз, а «принаймні чотири рази» після і спілкувався із нею без певних неприязних відносин.

Таким чином, повідомлення про те, що в квартирі проживала невідома жінка без певних правових підстав не підтвердилось, а сам виклик на лінію 102 є завідомо неправдивим.

Крім того, ОСОБА_2 , повідомляючи завідомо неправдиві відомості працівникам поліції усвідомлював, що ці відомості не відповідають дійсності і бажає досягти непотрібного виїзду на місце працівників цієї служби.

Більш того, саме громадянином ОСОБА_2 у період з 01.06.2024 по 27.01.2025 було здійснено 10 різних звернень з різних питань на лінію 102, серед яких є ряд конфліктних ситуацій в тому числі й неможливість потрапити до місця мешкання з різних причин (згідно інформації, наданої Управлінням організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Сумській області від 27.01.2025 вих № 1614/25/01-2025), які в більшості випадків не мали свого підтвердження.

Це є підставою щодо системності зриву нормальної роботи поліції та неодноразовому повідомленні неправдивої інформації стосовно відомих фактів та неприязних стосунків до своєї колишньої дружини у вирішенні спірних питань стосовно житлового приміщення із залученням працівників поліції з метою надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Стосовно подій 08.01.2025, то ОСОБА_2 , повідомляв працівникам поліції інформацію про те, що в його квартирі проживає невідома жінка, в котрий раз за останні півроку завідомо усвідомлюючи, що повідомлення є вкотре неправдивим, і знову ж таки бажаючи даремного виїзду на місце виклику працівників поліції.

Більш того, ОСОБА_2 викликав представника поліції нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності, й до квартири він може потрапити й забрати свої речі з допомогою жінки, яка тимчасово мешкала у квартирі або у інший, передбачений законом спосіб, бо саме так і робив неодноразово до подій 08.01.2025.

Отже, суб`єктивна сторона зазначеного правопорушенні характеризується наявністю прямого умислу, при цьому ОСОБА_2 точно, достовірно знав, що здійснений ним виклик відповідної служби є неправдивим, тим самим усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій.

Таким чином, враховуючи усі наявні і допустимі докази по справі, в тому числі і відео з нагрудної камери поліцейського, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до ст. 252 КупАП представником поліції Ревою М.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1656852 від 08.01.2025, яка є такою, що складена в порядку та у спосіб, визначений нормам чинного законодавства. Враховуючи вище викладене, представник ГУНП в Сумській області просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав, додатково зазначив, що 08.01.2025 р. у першій половині дня він підійшов до дверей квартири АДРЕСА_2 , які виходили на балкон, ключ не підходив до цих дверей. Він зателефонував ОСОБА_4 , яка не брала трубку. Він побачив, що двері зачинені ззовні. Він почав стукати і через 10 хв. йому відкрила дівчина та впустила його до квартири. Далі йому подзвонив поліцейський ОСОБА_6 , а потім зателефонував відповідач ОСОБА_5 , щоб він у квартирі нічого не ламав. Він зібрав свої речі, познімав замки із дверей та подзвонив до поліції з приводу того, що він не може потрапити до квартири, щоб зафіксувати цей факт для суду.

Зазначає, що так відбувається кожен раз коли він приїжджає забрати свої речі до спірної квартири. Він проживав за вказаною адресою до серпня 2024 року, також у квартирі проживає його колишня дружина. У серпні 2024 року він виїхав на лікування до м. Суми та декілька разів приїжджав до спірної квартири за особистими речами, але кожного разу не може потрапити у квартиру, бо двері зачинені. Він викликав поліцію із вказаного приводу 09.10.2024 та 25.10.2024, крім того його колишня дружина без його згоди поселила у спірну квартиру квартирантку - військову, але її прізвище він не знає. З приводу вказаних обставин він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 щодо усунення перешкод у користуванні квартирою.

Представник позивача - адвокат Бондар В.М. у судовому засіданні зазначив, що позивач ОСОБА_2 08.01.2025 року здійснив виклик на лінію "102" з метою фіксації факту порушення його прав як співвласника квартири, оскільки він в черговий раз не міг вільно потрапити до квартири. Однак, відповідач ОСОБА_5 , як представник поліції, не захистив його порушених прав, натомість незаконно склав постанову за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, нібито за завідомо неправдивий виклик поліції. Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки позивач звернувся до поліції з метою захисту його порушених прав. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, тому просить вищевказану постанову скасувати.

Відповідач ОСОБА_5 під час розгляду справи зазначив, що колишня дружина позивача ОСОБА_4 поселила тимчасово у спірну квартиру квартирантку. Позивачу ОСОБА_2 про це було достименно відомо, оскільки з приводу цього маються звернення у жовтні 2024 року. З приводу звернень до поліції йому було роз"яснено про право на звернення до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Проте, кожного разу приїжджаючи до квартири у нього виникають конфліктні ситуації із колишньою дружиною та він викликає поліцію. Таким чином про факт вселення квартирантки позивачу стало відомо не 08.01.2025, а раніше. Так, 08.01.2025 року було повідомлення на лінію 102, і коли він приїхав на місце, то двері до спірної квартири були відчинені, в приміщенні були ОСОБА_2 і квартирантка, яка відчинила йому двері, тобто позивач мав вільний доступ до власної квартири, що не відповідає його поясненням про факт недопуску до квартири та факту проживання сторонньої людини у його квартирі. Оскільки в ході опрацювання виклику інформація не підтвердилась, він прийшов до висновку, що ОСОБА_2 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП та виніс відповідну постанову.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Сумській області Грищенко В.Л. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.

08.01.2025 поліцейським Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Ревою М.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕГА № 1656852, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 3400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 08.01.2025 о 13 год. 47 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції на лінію 102 та повідомив, що в його домоволодінні проживає невідома йому особа та знімає квартиру, хоча насправді квартира за вказаною адресою є спільно набутим майном подружжя з ОСОБА_4 , а квартирантка ОСОБА_3 проживає з 01.10.2024 за домовленістю з нею і цей факт відомий заявнику. Таким чином ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

З рапорта реєстрації заяви від 08.01.2025 року вбачається, що надійшов виклик на лінію 102 від ОСОБА_2 з приводу того, що у квартирі заявника за адресою: АДРЕСА_1 , проживає невідома йому жінка, яка говорить, що знімає квартиру ( а.с. 80).

Із письмових пояснень заявника ОСОБА_2 від 08.01.2025 вбачається, що 08.01.2025 близько 12-00 год. він не зміг потрапити до своєї квартири за адресою : АДРЕСА_1 , так як він не мав ключів від других дверей, він зателефонував ОСОБА_4 , щоб та відкрила двері, але вона відповіла, що відсутня вдома. Тоді він підійшов до іншого входу через балконні двері та побачив, що двері зачинені ззовні. Тоді він почав стукати і через 10 хв. йому відкрила двері невідома жінка, яку від раніше не бачив. На запитання чи є у неї ключі вона відповіла, що ОСОБА_4 їй ключів не давала. Після цього він забрав свої речі, познімав замки із вхідних та балконних дверей та викликав працівників поліції ( а.с. 81).

Із письмових пояснень ОСОБА_3 від 08.01.2025 встановлено, що вона є військовою та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_4 за її згодою безкоштовно. ОСОБА_2 проживає в м. Суми. Так, 03.10.2024 ОСОБА_2 приїхав до вказаної квартири, щоб забрати речі. Коли він збирав свої речі, то він із нею спілкувався і не задавав питання з приводу проживання і поліцію не викликав. Після цього випадку ОСОБА_2 ще 4 рази приїздив до спірної квартири, бачив її та не висловлював заперечень з приводу її проживання. 29.12.2024 позивач знову приїхав і демонтував вхідні замки, хоча у квартирі постійно хтось є. 29.12.2024 ОСОБА_4 встановила нові двері, бо старі пошкодив позивач. 08.01.2025 вона прокинулася від того, що у двері хтось стукав. Відчинивши двері вона побачила ОСОБА_2 , який почав на неї кричати, чому зачинені двері, виражався нецензурними словами. Потім знову демонтував замки та викликав поліцію ( а.с 82).

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у період із 01.06.2024 року по 27.01.2025 року 10 разів звертався до органів поліції з різних питань, зокрема, ЄО ВП № 1 ( м. Білопілля) Сумського РУП від 09.10.2024 № 8805 з приводу конфлікту з колишньою дружиною через те, що остання поселила у будинок військового ( а.с. 104-105).

В суді ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бондар В.М. наполягали на тому, що про факт вселення ОСОБА_4 до спільної квартири жінки позивачу було відомо, але особа квартирантки, яка є військовою, позивачу не була відома, і її прізвище він дізнався лише 08.01.2025 року.

Відповідно до ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань -тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 183 КУпАП, а саме - завідомо неправдивий виклик поліції. Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В адміністративному позові та у судовому засіданні позивач ОСОБА_2 категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як зазначено у ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, стаття 280 КУпАП закріплює, серед іншого, обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності РОЗУМНИХ підстав для СУМНІВУ», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandy. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження законності винесеної постанови відповідачем ОСОБА_5 надано відеозапис правопорушення та фіксація винесення постанови, з якого вбачається правомірність дій представника владних повноважень.

Так, поліцейським Ревою М.В. було встановлено, що повідомлена ОСОБА_2 . 08.01.2025 року інформація є неправдивою, оскільки колишня дружина ОСОБА_4 не чинила перешкод щодо доступу до спільної квартири, зокрема 08.01.2025 року позивачу відчинила двері квартирантка-військова, яка була вселена тимчасово до квартири за згодою колишньої дружини, позивач мав вільний доступ до квартири та своїх речей, після чого познімав замки та викликав поліцію.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного рішення, при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення поліцейським ОСОБА_5 було здійснено виїзд на місце події, було з`ясовано наявності умислу позивача на повідомлення поліції відомостей, які були неправдивими, тобто посадовою особою було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, була проведена належна оцінка наявних доказів та повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивачем ОСОБА_2 не були надані дані, які б свідчили про вчинення будь-якого злочину, правопорушення або інших не передбачених законом дій, які б порушували його права, інтереси або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції.

Таким чином, у суду є підстави вважати, що 08.01.2025 року позивач ОСОБА_2 здійснив виклик поліції на лінію 102 безпідставно, оскільки зайшовши до спірної квартири АДРЕСА_2 та взявши безперешкодно свої особисті речі у кімнаті квартири, він не потребував захисту своїх порушених на той момент прав. Натомість він свідомо познімав замки у вхідних та балконних дверях та викликав працівників поліції для фіксації його не допуску до квартири для подальшого судового провадження, яке перебуває на розгляді.

Отже під час судового розгляду було встановлено наявність умислу в діяннях позивача, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, тому суд вважає доведеною вину позивача у вчиненні правопорушення і, як наслідок, відсутність підстав для скасування оскарженої постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Національної поліції в Сумській області (м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, буд. 23), капітана поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області РЕВИ Максима Валерійовича (місце перебування: м. Суми, вул. С.Бандери, буд. 11) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 31.03.2025 р.

Суддя