Справа № 340/318/25
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/318/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Заступника керівника Голованівської окружної прокуратури

до відповідача Гайворонської міської ради

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Гайворонської міської ради щодо невжиття заходів із забезпечення демонтажу тимчасової споруди в м. Гайворон біля Гайворонського політехнічного фахового коледжу, що за адресою Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Свободи 94;

- зобов`язати Гайворонську міську раду вжити заходів щодо демонтажу тимчасової споруди в м. Гайворон біля Гайворонського політехнічного фахового коледжу, що за адресою Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Свободи 94 шляхом прийняття рішень із забезпечення виконання вимог, передбачених Порядком демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, малих архітектурних форм ті літніх торгових майданчиків на території Гайворонської міської ради, затвердженим рішенням тридцять шостої сесії міської ради восьмого скликання №3766 від 30.11.2022.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що в місті Гайворон Голованівського району Кіровоградської області по вул.Свободи (біля Гайворонскього політехнічного Фахового коледжу) розташована тимчасова споруда. Позивач вказує на бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про демонтаж спірної тимчасової споруди, що стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

06.02.2025 Гайворонська міська рада надала письмове пояснення та вказала, що Комісія з питань демонтажу незаконно встановлених, розміщених елементів благоустрою, тимчасових гаражів, тимчасових споруд на території Гайворонської міської ради, як постійно діючий орган не створювалась. На виконання розпорядження Гайворонського міського голови від 12 липня 2024 року № 131 "Про комісію з перевірки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (МАФів)" 13 вересня 2024 року проведено перевірку, в ході якої було обстежено тимчасову споруду (кіоск) в м. Гайворон біля Гайворонського політехнічного фахового коледжу, що за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Свободи, 94 та складено відповідний акт.

При цьому відповідач повідомив, що заходи щодо пошуку власника тимчасової споруди в м. Гайворон біля Гайворонського політехнічного фахового коледжу, що за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Свободи, 94, не вживались.

Позовні вимоги прокурора міська рада визнає та не заперечує, щодо їх задоволення.

Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України від 06.09.2005 №2807-IV «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Статтею 2 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, утому числі, забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, Інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Статтею 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

У статті 13 вищезазначеного Закону міститься перелік об`єктів благоустрою населених пунктів, відповідно до пункту 1 частини першої якої до таких об`єктів, зокрема належать парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; майдани, площі, бульвари, проспекти, вулиці, дороги, провулки, звози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Згідно із статтею 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Таким чином, Закон України «Про благоустрій населених пунктів» наділяє повноваженнями селищні ради та їх виконавчі органи на здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.06.2019 у справі №620/914/1092/18.

При цьому, у розумінні Закону України «Про благоустрій населених пунктів» дії з демонтажу елементів благоустрою є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту.

Питання щодо благоустрою, в тому числі і щодо здійснення демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд та порядку його проведення відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (постанова Верховного Суду від 20.03.2020 у справі №2а-72/12).

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до вимог статті 116 Земельного кодексу України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Статтею 28 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038) визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначає Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 № 244 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за № 1330/20068 (далі - Порядок №244).

За пунктом 1.3. Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пунктом 2.1. Порядку №244 передбачено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Згідно пункту 2.2. Порядку №244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

У відповідності до пункту 2.29. Порядку №244 у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Пункт 2.30. Порядку №244 вказує, що розміщення ТС самовільно забороняється.

Розпорядженням Гайворонського міського голови від 12 липня 2024 року № 131 "Про комісію з перевірки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (МАФів)" утворено комісію з перевірки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (МАФів) на території Гайворонської міської ради (а.с.25).

13.09.2024 членами комісії з перевірки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (МАФів) на території Гайворонської міської ради: Заступник голови комісії: Павленко І.В. - начальник відділу економічного розвитку та інвестицій міської ради; секретар комісії: Собчик В.В. - начальник відділу архітектури та містобудування міської ради; член комісії: Недзвецький М.В. - начальник відділу житлово-комунального господарства, транспорту, благоустрою та з питань цивільного захисту міської ради проведено перевірку (обстеження) тимчасової споруди (кіоск) з метою встановлення законності її розміщення.

У результаті перевірки тимчасової споруди (МАФ) встановлено наступне:

1. Власник тимчасової споруди: інформація відсутня;

2. Паспорт прив`язки тимчасової споруди: відсутній;

3. Розміри тимчасової споруди: 3,0 х 2,7 метра;

4. Фундамент: відсутній;

5. Матеріал конструкції: металевий;

6. Підприємницька діяльність: не здійснюється;

7. Прилегла територія не використовується;

8. Електропостачання: приєднаний до мережі електропостачання.

Заступник керівника Голованівської окружної прокуратури звернувся до Гайворонської міської ради з заявою про надання інформації щодо розміщення тимчасової споруди.

Листом від 19.12.2024 №03-29/263/2 Гайворонська міська ради повідомила заступника керівника Голованівської окружної прокуратури про те, що забезпечення додержання законодавства у сфері містобудування та архітектури, державних будівельних норм, стандартів і правил, затвердженої містобудівної документації, здійснення контролю за їх реалізацією, видача паспортів прив`язок тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності належить до повноважень відділу архітектури та містобудування міської ради згідно з Положенням про відділ.

Згідно з рішенням сесії міської ради від 30 листопада 2022 року №3766 "Про затвердження Порядку демонтажу малих архітектурних форм, тимчасових споруд, на території Гайворонської міської ради", розгляд питань щодо демонтажу ТС, належить комісії з питань демонтажу незаконно встановлених/розміщених елементів благоустрою, тимчасових гаражів, тимчасових споруд на території Гайворонської міської ради.

Також вказала, що Порядок про встановлення ТС та схема розміщення ТС на території міста Гайворонською міською радою не приймались (а.с.30).

Порядок демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, малих архітектурних форм та літніх торгових майданчиків на території Гайворонської міської ради (надалі Порядок), затверджений рішенням тридцять шостої сесії міської ради восьмого скликання №3766 від 30.11.2022 (далі - Порядок №3766) (а.с.44).

За пунктами 2.1., 2.2. та 2.3. Порядку №3766 демонтажу підлягають незаконно встановлені/розміщені елементі благоустрою, ТГ, ТС (далі - об`єкти) на території Гайворонської міської ради, і відповідна територія (місце розташування) прибиранню від сміття, що залишилося після демонтажу, у випадках:

1) відсутності, анулювання, закінчення строку дії паспорта прив`язки ТС, ТГ договору та/або інших дозвільних документів, на підставі яюс встановлено/розміщено об`єкти;

2) самовільного встановлення/розміщення об`єктів;

3) невідповідності розташування об`єктів будівельним нормам та правилам чинним нормативним актам у сфері благоустрою, паспорту прив`язки ТС документам на елементи благоустрою (технічним паспортам на об`єкті благоустрою, паспортам дитячих ігрових та спортивних майданчиків, тощо);

4) відсутності документа, що посвідчує право на земельну ділянк для ТС, ТГ;

5) самовільної зміни власником призначення ТС, ТГ;

6) рішення судових органів;

7) передбачених чинним законодавством України.

Комісія з питань демонтажу незаконно встановлених/розміщених елементів благоустрою, ТГ, ТС на території Гайворонської міської ради (далі -Комісія) за поданням уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Гайворонської міської ради (далі - уповноважений орган) або членів Комісії розглядає звернення фізичних, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування Гайворонської міської ради, органів державної влади підприємств, установ, організацій щодо демонтажу незаконне встановлених/розміщених об`єктів на території Гайворонської міської ради.

Комісія є постійно діючим колегіальним органом, що утворюється розпорядженням міського голови. До складу Комісії входять депутати Гайворонської міської ради, представники громадськості, представники комунальних підприємств Гайворонської міської ради, представники виконавчий органів міської ради, а саме: уповноваженого органу з питань земельних ресурсів уповноваженого органу з питань житлово-комунального господарства уповноваженого органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю, уповноваженого органу з питань контролю за станом благоустрой міста, уповноваженого органу з питань торгівлі, уповноваженого органу та інші.

Основною формою діяльності Комісії є засідання, що проводиться у міру необхідності, але не менше, ніж один раз на рік. Рішення Комісії оформлюється протоколом, який веде секретар і підписує голова Комісії. Засідання Комісії є правомочне за умови присутності більшості членів Комісії від загального її складу. Скликає, відкриває та веде засідання Комісії голова Комісії, а у разі його відсутності - заступник голови.

За наявності однієї з підстав, передбачених пунктом 2.1. розділу 2 даного Порядку, Комісія приймає відповідне рішення щодо демонтажу незаконно встановленого/розміщеного об`єкта на території Гайворонської міської ради Рішення приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на її засіданні У разі рівного розподілу голосів голос голови Комісії є вирішальним.

На підставі протоколу засідання Комісії уповноважений орган готує проект рішення виконавчого комітету Гайворонської міської ради про демонтаж незаконно встановлених/розміщених об`єктів та вносить його на розгляд виконавчого комітету Гайворонської міської ради.

Прийняте рішення виконавчого комітету Гайворонської міської раді про демонтаж незаконно встановлених/розміщених об`єктів на території Гайворонської міської ради оприлюднюється на офіційному веб-сайт Гайворонської міської ради.

За пунктом 2.4. Порядку №3766 підставою для проведення демонтажу об`єктів та прибирання території від сміття, що залишилося після демонтажу, є рішення виконавчого комітету Гайворонської міської ради про демонтаж незаконно встановлених/розміщених елементів благоустрою, ТГ, ТС на території Гайворонської міської ради.

Після прийняття вказаного рішення уповноваженим органом готуються попередження з посиланням на відповідне рішення виконавчого комітету міської ради та вручаються під підпис власнику об`єкта (користувачу, іншій особі, ще здійснює діяльність в такому об`єкті) та/або наклеюються на об`єкти з проведенням фотофіксації. У попередженні визначається строк (не менше ніж три доби) для усунення порушень вимог чинних нормативних актів та приведенню земельної ділянки (місця розташування) у попередній стан власними силами.

Пункт 2.5. Порядку №3766 передбачає, що у разі невиконання власником об`єкта вимог щодо усунення порушень чинних нормативних актів та не приведення земельної ділянки (місцю розташування) у попередній стан протягом строку, зазначеного у попередженні демонтаж об`єкта виконується комунальним підприємством або іншим суб`єктом господарювання, з яким уповноважений орган уклав договір та який проводить демонтаж.

У разі необхідності, під час демонтажу об`єктів залучаються представники державних органів, міських служб організацій та правоохоронних органів.

За пунктом 2.6. Порядку №3766 демонтаж об`єктів здійснюється в наступному порядку:

2.6.1. Об`єкт опечатується (у разі можливості), демонтується на визначений майданчик тимчасового зберігання.

2.6.2. Під час демонтажу об`єкта присутніми членами Комісії складається акт демонтажу (згідно з типовим актом, що додається до Порядку), який підписується всіма членами Комісії, не пізніше двох робочих днів після проведення демонтажу об`єкта та містить наступні відомості:

1) дату, час проведення демонтажу та місце розташування об`єкта, підстави для його демонтажу;

2) прізвище, ім`я, по-батькові, посади голови та членів Комісії, їх підписи;

3) найменування суб`єктів господарювання, що виконують демонтаж об`єкта та відключення його від інженерних мереж;

4) опис об`єкта, що демонтується, а саме: геометричні розміри, матеріал, наявність підключення до інженерних мереж та перелік візуально виявлених недоліків, пошкоджень;

5) відомості про власника об`єкта (у разі наявності);

6) фотофіксацію об`єкта;

7) відомості про місце розміщення майданчику тимчасового зберігання, на якому зберігається об`єкт.

Якщо розмір, вага, конфігурація тощо не дозволяє провести демонтаж об`єкта в цілісному стані, може проводитись розділення об`єкта на конструктивні елементи.

2.6.3. Уповноважений орган у строк 10 робочих днів з дня демонтажу розміщує в друкованих засобах масової інформації або на офіційному веб-сайті Гайворонської міської ради повідомлення про демонтаж об`єктів та подальші заходи з демонтованими об`єктами, що будуть вчинятися відповідно де положень даного Порядку.

Згідно пунктів 2.7. та 2.8. Порядку №3766 комісія, комунальні підприємства, суб`єкти господарювання, задіяні в демонтажі об`єктів, не несуть відповідальності за пошкодження та збереження будь-якого майна, що демонтується чи знаходиться в об`єктах, у т.ч. зовнішнє те внутрішнє обладнання тощо.

Витрати на відключення від інженерних мереж (у разі підключення) демонтаж об`єктів, прибирання території (місця розташування) від сміття, ще залишилося після демонтажу, зберігання демонтованих об`єктів на визначеному майданчику покладаються на комунальні підприємства або суб`єкти господарювання, з якими уповноважений орган уклав договори на надання послуг або робіт, які в подальшому оплачуються за рахунок коштів міського бюджету.

Суд звертає увагу сторін на те, що Закон України «Про благоустрій населених пунктів» та Порядок №244 не містять юридичних приписів щодо обов`язкового попереднього або наступного набуття суб`єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на яких вони мають бажання встановити тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності.

Для розміщення тимчасової споруди за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування земельна ділянка не відводиться, а обов`язок щодо зазначення площі земельної ділянки згідно із документами на землекористування стосується лише тих суб`єктів господарювання, які є власниками земельної ділянки.

Таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №905/1552/16 та у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №923/652/19.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Крім того, пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно до компетенції міських, селищних, сільських рад належить приймати рішення про встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту.

З огляду на наведені норми права, на відповідача покладається обов`язок щодо вжиття заходів з відновлення благоустрою територіальної громади.

Однак відсутність будь-яких дій виконавчого комітету Гайворонської міської ради відносно самовільного розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці комунальної форми власності, порушує умови благоустрою на території міста, створює передумови для зловживань під час безпідставного користування землями комунальної власності та самовільного встановлення тимчасових споруд, що є наслідком, неможливості правомірного використання громадою міста належною їй земельною ділянкою, а також є фактичним наслідком ненадходження до бюджету міста обов`язкових платежів за користування землями громади, що може створювати у громадян враження бездіяльності влади міста у вирішенні завдань, які прямо віднесені до їх компетенції.

Отже, всупереч вищевказаних вимог законодавства України, відповідачем не здійснено владних управлінських функцій у сфері благоустрою громади, в тому числі не вжито заходів із демонтажу елементів благоустрою.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що органом уповноваженим на здійснення контролю за діяльністю Гайворонської міської ради не належним чином здійснюються повноваження з даного питання, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Гайворонської міської ради щодо невжиття заходів, спрямованих на прийняття рішення про демонтаж тимчасової споруди та зобов`язати такі заходи застосувати.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Гайворонської міської ради щодо невжиття заходів з демонтажу тимчасової споруди в м.Гайворон біля Гайворонського політехнічного фахового коледжу, що знаходиться за адресою Кіровоградська область, Голованівський район, м.Гайворон, вул. Свободи 94.

Зобов`язати Гайворонську міську раду вжити заходи щодо демонтажу тимчасової споруди в м. Гайворон біля Гайворонського політехнічного фахового коледжу, що знаходиться за адресою Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Свободи 94, шляхом прийняття рішень із забезпечення виконання вимог, передбачених Порядком демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, малих архітектурних форм та літніх торгових майданчиків на території Гайворонської міської ради, затвердженим рішенням тридцять шостої сесії міської ради восьмого скликання №3766 від 30.11.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Повний текст судового рішення виготовлений 27.03.2025 року.

Сторони:

позивач Заступник керівника Голованівської окружної прокуратури (26500, смт. Голованівськ, Кіровоградська обл., вул. Паркова, 13, ),

відповідач Гайворонська міська рада (26300, м. Гайворон, Голованівський р-н, Кіровоградська обл., пл. Героїв Майдану, 5, ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА