Справа № 292/274/25
Суддя: Лотуга В. Ф.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/274/25
Номер провадження 2-а/292/5/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року с-ще Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Лотуги В.Ф., з участю секретаря судового засідання Володіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Костюк Яни Романівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року представник позивача звернулася до суду з адміністративним позовом мотивуючи його тим, що 18.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №6/279, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В лютому 2025 року ОСОБА_1 дізнався про те, що його банківські рахунки заблоковані Хорошівським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області по виконавчому провадженню.

На запит від 27.02.2025 Хорошівським ВДВС 07.03.2025 на електронну пошту представника направлено копії постанов про відкриття виконавчого провадження №77119172 та по справі про адміністративне правопорушення №6/279 від 18.12.2024.

Позивач не був присутнім при складанні оскаржуваної постанови та не погоджується з нею. Жодних повідомлень, дзвінків від відповідача або АТ Укрпошта про необхідність отримання листа з повісткою не надходило, як і не було повістки у поштовій скриньці за адресою реєстрації, тому подальше оголошення позивача у розшук і доставка до ТЦК та СП стало для нього несподіванкою.

Позивач сумнівається в тому, що повістка про виклик до ТЦК та СП надсилалася на його адресу проживання, а тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, не доведена.

Представник позивача просить поновити процесуальний строк на звернення до суду з адміністративним позовом та скасувати постанову №6/279 від 18.12.2024 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 17 000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою суду від 11.03.2025 поновлено пропущений з поважних причин встановлений законом процесуальний строк звернення до суду позивачу ОСОБА_1 з адміністративним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали адміністративної справи по постанові № 6/279 від 18.12.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

На виконання ухвали суду, 20.03.2025 відповідачем через систему "Електронний суд" надано копію матеріалів адміністративної справи по постанові №6/279 від 18.12.2025 щодо ОСОБА_1 .

Також, 20.03.2025 до суду від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, оскільки позовна заява є безпідставною та необґрунтованою. За допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів згенеровано повістку №845169 від 29.10.2024 про виклик ОСОБА_1 на 19.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повістку направлено позивачу засобами поштового зв"язку АТ "Укрпошта" рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення за адресою проживання: АДРЕСА_1 . 13.11.2024 представником АТ "Укрпошта" на поштовому відправленні проставлено відмітку "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується довідкою про причини повернення та додатково трекінгом Укрпошти про статус відстеження, де зазаначено - "відсутність адресата за вказаною адресою", та зазначений лист з повісткою повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, ОСОБА_1 вважається належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а належним підтвердженням цього є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Позивач, під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, порушив вимоги аб.2 ч.1 ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та не з"явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своїми діяннями (бездіяльністю), порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Тому базою АІТС "Оберіг" (Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов"язаних, резервістів) сформовано та направлено звернення до органів Національної поліції про розшук і доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складена у відповідності до вимоги ст.283 КУпАП. В основу оскаржуваної постанови покладено докази, які доводять факт належного оповіщення та факт неприбуття до ТЦК, а також за відсутності будь яких доказів, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання працівниками пошти своїх службових обов"язків щодо вручення поштового відправлення. Вважає оскаржувану постанову законною, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

24.03.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що в оскаржуваній постанові містяться дані про те, що ОСОБА_1 надіслано повістку, де датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено 30.10.2024. Натомість долучена до матеріалів справи повістка, містить дату явки на 19.11.2024, а отже оскаржувана постанова не містить доказів порушення позивачем мобілізаційного законодавства. Згідно з матеріалами справи, працівники пересувного відділення 12032 АТ "Укрпошта" не змогли вручити повістку позивачу 14.11.2024. Однак, вказане число припадало на день тижня - четвер, а згідно з відомостями, які розміщені на офіційному сайті АТ "Укрпошта", графік роботи пересувного відділення 12032 АТ "Укрпошта" з - по 24 число - середа 09:35-11:35, з 1 по 8 та з 25 по 31 число - середа 09:35-11:35. Вважає, що повістку позивачу навіть не могли доставити працівники пошти у не робочий для себе день, що ж знову доводить той факт, що повістку позивачу навіть не намагалися вручити, а тому оскаржувана постанова є незаконною. Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження - закрити.

Від позивача та відповідача будь-яких заяв та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі ст.5 КАС України вбачається, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 18 грудня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову №6/279 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

За змістом постанови №6/279 від 18.12.2024, ОСОБА_1 07.12.2024, як такий, що ухилявся від виконання військового обов`язку, був розшуканий та доставлений Національною поліцією відповідно до звернення № Е350659 від 30.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

ОСОБА_1 07.10.2024 засобом поштового зв`язку листом надіслано повістку за адресою зареєстрованого місця проживання з метою уточнення даних, де датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено 30.10.2024. Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що підтверджується довідкою про причини повернення до рекомендованого повідомлення та відповідно до трекінгу Укрпошти про статус відстеження зазначено про відсутність адресата за вказаною адресою.

Пибувши у визначений час для розгляду справи, ОСОБА_1 написав заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому справа розглянута без порушника.

Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1 , він зазначив, що не з"явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 в зв"язку з тим, що не був повідомлений про наявність цієї повістки належним чином та за місцем проживання дана повістка не надходила.

На час винесення постанови, ОСОБА_1 не оспорив допущене порушення шляхом надання підтверджуючих документів. Отже, ОСОБА_1 під час особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до ТЦК та СП, порушуючи вимоги ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", не з"явився за викликом у визначений в повістці строк до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, своїми умисними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 №6/51 від 06 січня 2025 року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що в ІНФОРМАЦІЯ_5 за результатами розгляду справи про притягнення його до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесено постанову №6/279 від 18.12.2024, направлено на його адресу її копію, роз`яснено порядок сплати штрафу та відповідальність за несплату.

Згідно відстеження на сайті "Укрпошта" поштове відправлення від 07.01.2025, яким направлено ОСОБА_1 копію постанови, прибуло до відділення 23.01.2025 та повернуто відправнику 01.02.2025, яку одержано 05.02.2025, з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою.

Відповідно до повістки №845169 ІНФОРМАЦІЯ_3 (Пулин) від 29.10.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ( АДРЕСА_2 ), належить з"явитися 19.11.2024 о 09:00 год. для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення №537 АТ "Укрпошта" на ім"я ОСОБА_1 , копії конверту, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та довідки про причини повернення/досилання, 29.10.2024 ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , було відправлено повістку. Поштове відправлення №537 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. На довідці про причини повернення проставлена дата 13.11.2024

Із відстеження поштового відправлення №537, вбачається, що поштове відправлення: прийнято - 30.10.2024 в м. Київ та 04.11.2024 прибуло до відділення 12032 с.Ясенівка, а 14.11.2024 повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, вручено за довіреністю - 19.11.2024.

Відповідно до інформації про розшук ОСОБА_1 , останній оголошений в розшук 30.11.2024 (електронне звернення № Е350659) у зв`язку з неприбуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці (ст.22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію") . Розшук здійснювало відділення поліції №4 (смт.Хорошів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. Особу доставлено, складено адміністративний протокол (постанову) за ст.210-1 КУпАП, а тому розшук скасовано - 07.12.2024.

Згідно журналу обліку доставляння військовозобов`язаних, які перебувають в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпочатого 01.01.2024, мається запис під №221, що ОСОБА_1 доставлено о 12 год. 00 хв. 07.12.2024.

Відповідно до протоколу №6/279 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 07.12.2024, складеного офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , 07.12.2024 о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1 , як такий, що ухилився від виконання військового обов`язку, був розшуканий та доставлений (супроводжений) органами Національної поліції відповідно до звернення №Е350659 від 30.11.2024 про розшук і доставку до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Встановлено, що ОСОБА_1 29.10.2024 надіслано за адресою зареєстрованого місця проживання повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якої йому належало з"явитися 19.11.2024 за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до довідки про причини повернення та трекінгу Укрпошти лист повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою 13.11.2024". Отже, ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, грубо порушуючи вимоги законодавства, не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу прибуття, не повідомив про причини неявки. Окрім того, в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 в строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином, своїм умисним діянням (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Другий примірник протоколу отримав ОСОБА_1 07.12.2024.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 від 07.12.2024, він не з"явився за повісткою, бо не був повідомлений про її наявність, належним чином повістка не дійшла до місця його проживання. Має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.3 ч.1 ст.23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", так як на утриманні троє неповнолітніх дітей.

Як вбачається з розписки ОСОБА_1 , повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 11 год. 00 хв. 18.12.2024, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-14 КУпАП, одержав особисто 07.12.2024.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_1 від 18.12.2024, останній просить розглядати справу про скоєне ним адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП на підставі матеріалів №6/279 від 07.12.2024, без його участі. Свою вину у скоєному правопорушенні не визнає.

Листом №6/593 від 28.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до Хорошівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області для примусового виконання в частині стягнення штрафу постанову за справою про адміністративне правопорушення від 18.12.2024 №6/279, яку винесено щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №77119172 від 06.02.2025 старшого державного виконавця Хорошівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області, відкрито виконавче провадження з виконання постанови №6/279, виданої 18.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34 000 грн.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та відповіді №1182613 від 10.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи зокрема про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (стаття 210-1). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно частин 7, 8 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують зокрема районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки спрямовується Міністерством оборони України.

У частині 3 ст. 210-1 КУпАП визначена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ч.1 ст.210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до положень інших нормативно-правових актів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закон України "Про оборону України", Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560, "Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Таким чином, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ст.39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ст.1 Закону, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

За приписами ч.2 ст.4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до частин 5, 6 ст.4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У пункті 23 Порядку визначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до п.24 Порядку, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно пункту 3 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У позовній заяві представник позивача, підставою незаконності прийнятого оскаржуваного рішення зазначає те, що позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що відсутні будь-які докази.

Вручення повісток, їх отримання та обов`язок з`явитися за отриманою повісткою врегульовано положеннями Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560.

Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повісткою викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 19.11.2024, для уточнення даних. Повістка направлялась позивачу на його зареєстровану адресу місця проживання: АДРЕСА_2 .

Згідно відстеження рекомендованого поштового відправлення №537 АТ "Укрпошта" на ім"я ОСОБА_1 , відправлення прийнято - 30.10.2024 в м.Києві, 04.11.2024 прибуло до відділення 12032 села Ясенівка та 14.11.2024 повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, вручено за довіреністю - 19.11.2024.

У довідці про причину повернення відправлення проставлена дата 13.11.2024.

Як вбачається з відстеження трекінгу "Укрпошти" та довідки, рекомендований лист з повісткою на ім"я ОСОБА_1 перебував у відділенні 12032 села Ясенівка з 04.11.2024 по 13.11.2024 та був повернутий відправнику у зв"язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. З викладеного вбачається, що повістка перебувала у відділенні 12032 села Ясенівка 10 днів, після чого повернута відправнику.

Отже, у відповідності до вимог п.41 Порядку вважається, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , належним підтвердженням чого є день проставлення відмітки про відсутність особи за зареєстрованою адресою місця проживання.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізація", п.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

За таких обставин, виходячи з вищезазначених положень законодавства, позивач вважається таким, що був оповіщений про виклик 19.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте, у визначений час не з`явився.

Будь-які дані чи докази, які б свідчили про неможливість прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріали справи не містять і таких доказів позивачем та його представником не надано.

Таким чином, позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме вимоги ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", і тим самим під час особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Під час розгляду справи не встановлено порушення прав ОСОБА_1 щодо розгляду справи без його участі, оскільки він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та надав письмову заяву про розгляд справи відносно нього без його участі.

З огляду на викладене, у відповідача згідно ст.268 КУпАП, були всі підстави для розгляду матеріалів щодо ОСОБА_1 без його участі з прийняттям відповідного рішення, оскільки при розгляді справ даної категорії, його участь не є обов`язковою.

Досліджені письмові докази, на переконання суду, свідчать про те, що ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 19.11.2024, однак на вказану дату не з"явився та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 в строк, що не перевищує сім календарних днів, а був доставлений працівниками поліції лише 07.12.2024, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Після розгляду справи, відповідно до ст.285 КУпАП, ОСОБА_1 . Укрпоштою надіслано копію постанови №6/279 від 18.12.2024.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що в оскаржуваній постанові датою прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено 30.10.2024, а в долученій повістці вказана дата 19.11.2024, тому дана постанова не містить доказів порушення позивачем мобілізаційного законодавства.

З такими доводами представника суд не погоджується виходячи з наступного.

В оскаржуваній постанові №6/279 від 18.12.2024, зазначено, що ОСОБА_1 07.10.2024 надіслано повістку, де датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено 30.10.2024.

У той же час, з досліджених у суді матеріалів адміністративної справи (протоколу, повістки, опису вкладення) вбачається, що повістка про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 19.11.2024, виписана 29.10.2024 та направлена позивачу 30.10.2024.

Крім того, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення №6/279 від 07.12.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП зазначені правильні дати, що повістка останньому направлена 29.10.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 19.11.2024.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при винесенні 18.12.2024 постанови щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП відповідачем допущено описку в частині правильності зазначення дати направлення повістки позивачу та дати його виклику до ТЦК та СП. Інші вказані у постанові дані щодо розшуку ОСОБА_1 , а також доставки його до ІНФОРМАЦІЯ_4 з номером електронного звернення відповідають матеріалам справи, наданим відповідачем.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №459/1801/17, зроблено висновок, що неточності відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, за наявності достатніх доказів вчинення правопорушення, не може бути підставою для її скасування.

Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №537/1214/17, від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16, від 14 серпня 2018 року по справі № 826/15341/15, від 17 жовтня 2019 року по справі № 126/1030/17.

Відтак, суд враховує дані висновки та вважає, що недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним оскаржуваного рішення за умови, якщо позивачем вчинено адміністративне правопорушення, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, а зазначення в оскаржуваній постанові неправильних даних, щодо дат направлення повістки та виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , є опискою, які суд не вважає істотним порушенням, а тому не є підставою для скасування прийнятого рішення.

Також, суд не бере до уваги доводи представника позивача відносно того, що повістку позивачу працівники пересувного відділення 12032 АТ "Укрпошта" не могли вручити 14.11.2024, оскільки це був не робочий день, як необґрунтовані.

Як вбачається з відстеження поштового відправлення №537, повістка адресована ОСОБА_1 перебувала у відділенні з понеділка 04.11.2025 по середу 13.11.2025, тобто 10 днів, і 13.11.2025 зроблено відмітку - повернення відправнику - відсутність адресата за вказаною адресою.

З наданої представником інформації про роботу пересувного відділення 12032 в селі Ясинівка Житомирського району Житомирської області, вбачається, що обслуговування відбувається щосереди з 09 год. 25 хв. до 11 год. 35 хв.

З викладеного слідує, що поштове відправлення з повісткою на ім`я ОСОБА_1 перебувало у поштовому відділення 12023 протягом 10 днів, з яких дві середи поспіль - 06 та 13 листопада 2024 року, обслуговування здійснювалось в с. Ясинівка, де зареєстроване місце проживання позивача, а тому для вручення повістки ОСОБА_1 , при його знаходженні за місцем проживання, у працівників Укрпошти було достатньо часу.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, а також беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки останній будучи військовозобов`язаним не з`явився 19.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 в особливий період, тим самим порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

У відповідності до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, законність оскарженої постанови, яка винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Доводи представника на які він посилається як на підставу незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови, свого підтвердження під час розгляду справи не знайшли та спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 257-263, 286, 293 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №6/279 від 18.12.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву, без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , знаходиться в м.Житомирі, ідентифікаційний код - НОМЕР_3 .

Суддя В.Ф.Лотуга