Справа № 320/2333/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2333/24 Головуючий у 1 інстанції: Кочанова П.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Грибан І.О.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Антимонопольного комітету України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН» про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», Замовник) звернувся до суду з позовом до Антимонопольного комітету України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН», в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Антимонопольного комітету України від 03.08.2023 № 12037-р/пк-пз (оголошення про проведення закупівлі оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2023-05-02-008669-а за лотом № 2).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що переможцем закупівлі не було підписано договору відповідно до вимог тендерної документації, а натомість запропоновано інакшу (відмінну від викладеної у тендерній документації) редакцію договору, що, в розумінні статті 646 Цивільного кодексу України, є відмовою від пропозиції Замовника. Також, апелянт вказує, що твердження суду першої інстанції про відсутність доказів вчинення Замовником всіх можливих дій задля укладення договору з переможцем є безпідставними, оскільки, у тендерній пропозиції були попередньо викладені умови договору, який, в подальшому, у вигляді оферти запропоновано учаснику-переможцю укласти шляхом розміщення повідомлення про намір укласти договір. Тобто, Замовник запропонував ТОВ «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН», як переможцю, підписати договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації. Крім того, апелянт вказує, що додатково проект договору Замовником було направлено на електронну адресу ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» для його підписання та надання Замовнику для подальшого оформлення.

16 грудня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як замовник, оголосило процедуру закупівлі № UA-2023-05-02-008669-а на придбання «ДК 021:2015:44820000-4 Лаки (лаки)».

ТОВ «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН» через електронну систему закупівель до органу оскарження була подана скарга від 19.07.2023 щодо порушення замовником порядку проведення процедури закупівлі№ UA-2023-05-02-008669-а.b2.

Рішенням Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 03.08.2023 № 12037-р/пк-пз скаргу задоволено частково та постановлено зобов`язати ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН» та рішення про визначення ТОВ «НВП Хімпродукт» переможцем процедури закупівлі - «ДК 021:2015:44820000-4 Лаки (лаки)» (оголошення про проведення закупівлі оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2023-05-02-008669-а за лотом № 2).

Згідно даного рішення, Комісією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель вказано, що Замовник не довів та документально не підтвердив, що скаржник саме відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладання договору про закупівлю.

Оскільки, Замовником було неправомірно відхилено пропозицію скаржника, що наведено у протоколі від 14.07.2023, відповідач дійшов висновку, що ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» порушено п.44 Особливостей, та, як наслідок, неправомірно визначено переможця процедури закупівлі, замовником порушено право на об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі, що є порушенням вимог статті 5 Закону.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» від 26 листопада 1993 року № 3659-XII визначено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів (стаття 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Спеціальним законом, який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади є Закон України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року № 922-VIII (далі - Закон №922-VIII).

Частиною третьою статті 8 Закону №922-VIII передбачено, що Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав та законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) приймаються від імені Антимонопольного комітету України.

За приписами пункту 27 частини 1 статті 1 Закону №922-VIII, суб`єкт оскарження в органі оскарження - фізична чи юридична особа, яка звернулася до органу оскарження з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 18 Закону №922-VIII, скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб`єктом оскарження в електронній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб`єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону №922-VIII, скарги, що стосуються тендерної документації та/або прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, що відбулися до закінчення строку, установленого для подання тендерних пропозицій, можуть подаватися до органу оскарження з моменту оприлюднення оголошення про проведення торгів, але не пізніше ніж за чотири дні до дати, установленої для подання тендерних пропозицій.

За приписами частини 9 статті 18 Закону № 922-VІІІ, за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про закупівлі, передбаченої цим Законом) та про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства, або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.

Положеннями ч. 11 ст. 18 Закону № 922-VІІІ визначено, що орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає обґрунтоване рішення, у якому зазначаються: висновок органу оскарження про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі; висновок органу оскарження про задоволення скарги повністю чи частково або про відмову в її задоволенні; підстави та обґрунтування прийняття рішення; у разі якщо скаргу задоволено повністю або частково - зобов`язання усунення замовником порушення процедури закупівлі та/або відновлення процедури закупівлі з моменту попереднього законного рішення чи правомірної дії замовника.

Рішення органу оскарження містить таку інформацію: найменування органу оскарження; короткий зміст скарги; мотивувальну частину рішення; резолютивну частину рішення; строк оскарження рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Антимонопольного Комітету України № 8281-р/пк-пз від 07.06.2023, в межах процедури закупівлі № UA-2023-05-02-008669-а на придбання «ДК 021:2015:44820000-4 Лаки (лаки)», задоволено скаргу ТОВ «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН» та зобов`язано ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПОЛІСАН" та рішення про визначення товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Хімпродукт" переможцем процедури закупівлі - "ДК 021:2015: 44820000-4 Лаки (лаки)", оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2023-05-02-008669-a, за лотом № 2.».

Замовником було розглянуто пропозицію ТОВ «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН» та 27.06.2023, з урахуванням рішення органу оскарження від 07.06.2023 № 8281-р/пк-пз, визначено учасника переможцем закупівлі та прийнято рішення про намір укласти з ним договір про закупівлю, згідно з Законом, за предметом закупівлі "ДК 021:2015: 44820000-4 Лаки (лаки)" по Лоту 2.

Разом з тим, в подальшому, відповідно до протоколу Уповноваженої особи, відповідальної за організацію та проведення процедур закупівель ПрАТ «АК «Київводоканал» від 14 липня 2023 року, тендерну пропозицію учасника ТОВ "Виробниче підприємство "ПОЛІСАН" по Лоту 2 на закупівлю «ДК 021:2015: 44820000-4 Лаки (лаки)» було відхилено.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону № 922-VIII, замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо:

1) учасник процедури закупівлі: не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені частиною першою статті 17 цього Закону; не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства; зазначив у тендерній пропозиції недостовірну інформацію, що є суттєвою при визначенні результатів процедури закупівлі, яку замовником виявлено згідно з частиною п`ятнадцятою статті 29 цього Закону; не надав забезпечення тендерної пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником, та/або забезпечення тендерної пропозиції не відповідає умовам, що визначені замовником у тендерній документації до такого забезпечення тендерної пропозиції; не виправив виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій невідповідності в інформації та/або документах, що подані ним у своїй тендерній пропозиції, протягом 24 годин з моменту розміщення замовником в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей; не надав обґрунтування аномально низької ціни тендерної пропозиції протягом строку, визначеного в частині чотирнадцятій статті 29 цього Закону; визначив конфіденційною інформацію, що не може бути визначена як конфіденційна відповідно до вимог частини другої статті 28 цього Закону;

2) тендерна пропозиція учасника: не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації; викладена іншою мовою (мовами), аніж мова (мови), що вимагається тендерною документацією; є такою, строк дії якої закінчився;

3) переможець процедури закупівлі: відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю; не надав у спосіб, зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених статтею 17 цього Закону; не надав копію ліцензії або документа дозвільного характеру (у разі їх наявності) відповідно до частини другої статті 41 цього Закону; не надав забезпечення виконання договору про закупівлю, якщо таке забезпечення вимагалося замовником.

Схожі положення містять Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України 12.10.2022 № 1178.

Згідно підпункту 3 пункту 44 вищевказаних Особливостей, замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, коли: переможець процедури закупівлі: відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю; не надав у спосіб, зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених у підпунктах 3, 5, 6 і 12 та в абзаці чотирнадцятому пункту 47 цих особливостей; не надав забезпечення виконання договору про закупівлю, якщо таке забезпечення вимагалося замовником; надав недостовірну інформацію, що є суттєвою для визначення результатів процедури закупівлі, яку замовником виявлено згідно з абзацом першим пункту 42 цих особливостей.

Так, апелянта вказує, що ТОВ "Виробниче підприємство "ПОЛІСАН", як переможцем закупівлі, не було підписано договору, відповідно до вимог тендерної документації, а натомість запропоновано інакшу (відмінну від викладеної у тендерній документації) редакцію договору, що, в розумінні статті 646 Цивільного кодексу України, є відмовою від пропозиції Замовника.

При цьому, апелянт вважає безпідставним твердження суду першої інстанції про відсутність доказів вчинення Замовником всіх можливих дій задля укладення договору з переможцем, оскільки, у тендерній пропозиції були попередньо викладені умови договору, який, в подальшому, у вигляді оферти запропоновано учаснику-переможцю укласти шляхом розміщення повідомлення про намір укласти договір. Тобто, Замовник запропонував ТОВ «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН», як переможцю, підписати договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації.

Колегія суддів вважає вищевказані доводи апелянта необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 922/1999/17, «…Конструкція "Замовник укладає", а не "Замовник має право укласти" свідчить, що дана норма покладає саме обов`язок і саме на Замовника укласти договір, проект та істотні умови якого вже узгоджені сторонами, з переможцем торгів не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю.

Єдиними підставами не підписання договору є дії або бездіяльність саме Учасника торгів, а не Замовника: відмова переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації, неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону».

Враховуючи вищезазначене, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що саме на замовника, а не на переможця покладено обов`язок укласти договір про закупівлю. Тобто, замовник повинен вчинити певні активні дії задля укладення договору про закупівлю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що після розміщення повідомлення про намір укласти договір, ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як Замовником закупівлі, було вчинено дії, спрямовані на укладення з ТОВ «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН» договору про закупівлю.

Як наслідок, обґрунтованими є висновки відповідача про недоведення позивачем, що третя особа саме відмовився від підписання договору про закупівлю, відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю.

З приводу посилання апелянта на те, що проект договору Замовником було направлено на електронну адресу ТОВ «ВП «ПОЛІСАН» для його підписання та надання Замовнику для подальшого оформлення, слід зазначити, що листом від 07.07.2023 №7934-Т третя особа повідомила позивача, що нею отримано лише скан-версію договору та не отримано підписаного договору.

Отже, вищевказане не свідчить про вчинення позивачем, як Замовником, належних дій, спрямованих на укладання з ТОВ «Виробниче підприємство «ПОЛІСАН» договору про закупівлю.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про те, що пропозиція третьої особи була неправомірно відхилена позивачем з наведеної вище підстави.

Таким чином, відповідач діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність дій, а тому, рішення Антимонопольного комітету України від 03.08.2023 № 12037-р/пк-пз (оголошення про проведення закупівлі оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2023-05-02-008669-а за лотом № 2) є правомірним та обґрунтованим.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Грибан І.О.

Повне судове рішення складено 27.03.2025 р.