Справа № 396/248/25
Суддя: Русіна А. А.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/248/25
Провадження № 2-а/396/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Новікової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду справу №396/248/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Охременко Артем Вікторович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Охременко А.В. звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.01.2025 відносно позивача було складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення № 049/2025, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210 КУпАП, а саме ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, відмовився від проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби. Представник вказує, що відносно позивача працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинялися неправомірні дії у вигляді погроз, залякувань, ігнорування медичних скарг та незаконно утримували у приміщенні ТЦК. У зв`язку, з чим позивач був вимушений відмовитися від проходження ВЛК не за власним бажанням, а через порушення його права та незаконний тиск з боку співробітників ТЦК. Вважає, що в діях позивача відсутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки правопорушення вчинене не в умовах особливого періоду, а у період дії воєнного стану. Також, представник вказує, що протокол про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено не уповноваженою особою, оскільки ТЦК та СП (ix посадових НОМЕР_1 ) не надано повноваження складати протоколи про адмiнiстративнi правопорушення.

Враховуючи викладене просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження закрити.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду 25.02.2025 позивачу поновлено строк для звернення до суду із даним позовом, прийнято справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача на електронну адресу суду 28.02.2025 надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої доводи обгрунтовує тим, що позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому було запропоновано пройти ВЛК та виписано направлення на її проходження, проте ОСОБА_1 відмовився від її проходження, про що було складено акт відмови проходження ВЛК та факт відмови зафіксовано на технічні носії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином позивач не виконав свій обов`язок передбачений Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Постанову № 560 від 16.05.2024 «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, під час дії правового режиму в державі «військовий час», про що було складено протокол та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП України, від підпису та отримання яких відмовився. Зауважень та скарг під час їх складання не надходило. На підтвердження заперечень стороною відповідача надано направлення на проходження ВЛК, акт відмови від проходження ВЛК та відеозапис фіксування події.

18.03.2025 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 подано до суду копію Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 876 від 24.12.2024, яким визначено Бондарь О.С., як особу уповноважену на складання протоколів.

27.03.2025 постановлено ухвалу суду про відмову у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Охременка А.В. про виклик свідків.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний, 29.01.2025 відмовився від проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності для проходження військової служби, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Внаслідок чого, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 складено адміністративний протокол № 049/2025 від 29.01.2025 відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП (а.с.12-13).

Згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення №049/2025 від 29.01.2025, винесеної ТВО начальника підполковником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн (а.с.11).

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 являючись військовозобов`язаним він відмовився від проходження ВЛК для встановлення придатності до проходження військової служби, чим порушив вимоги ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час дії правового стану в державі «військовий час» такими діями вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

З поданих стороною відповідача доказів на спростування позовних вимог позивача вбачається, що ОСОБА_1 видане направлення № 8 від 29.01.2025 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у десантно-штурмових військах, морській піхоті та спеціальних спорудах у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період (а.с.46).

Проте ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії про, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено 29.01.2025 акт про відмову від проходження медичного огляду ВЛК (а.с.47).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження ВЛК, підписувати протокол та оскаржувану постанову, як і відмову від їх отримання, підтверджує відеозапис з технічних приладів працівників ТЦК та СП, поданого до суду.

Диспозиція ч.1 ст.210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 30.08.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Таким чином, з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Аналізуючи вищенаведені норми, встановлено, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Таким чином, суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

У позовні сторона позивача обгрунтовує відмову від проходження ВЛК, через порушення його права та незаконний тиск з боку співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте на підтвердження вказаної обставина позивачем жодних доказів до матеріалів справи не долучено, не здобуті такі і під час розгляду справи. Відсутні будь-які звернення ОСОБА_1 у компетентні органи з приводу застосування щодо нього психологічного тиску чи фізичного насильства.

Крім того, за результатами перегляду відеозапису зафіксовано факт відмови позивача від проходження ВЛК, при цьому протиправні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно позивача не зафіксовано, як про це стверджує останній.

Стосовно доводів представника позивача щодо відсутності повноважень у ІНФОРМАЦІЯ_4 на складання протоколу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Суд звертає увагу, що приписами статті 255 КУпАП визначається коло посадових осіб, уповноважених складати протоколи лише у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до вимог абз.6 ст.268 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Судом встановлено, що 29.01.2025 відносно позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 . Повноваження вказаної особи на складання протоколів про адмінправопорушення підтверджено витягом з наказу №876 від 24.12.2024 (а.с.50) «Про організацію роботи з проваджень у справах про адміністративні правопорушення в 2025 році» та затвердженим списком (а.с.54).

Отже, протокол складено уповноваженою на те особою.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

Всебічно дослідивши обставини справи, а також надані сторонами докази кожен окремо та у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі ст.ст.7,9,210-1,245,247,251,255,258,268,279,280,288,289 КУпАП, та керуючись ст.ст.5,9,19,20,70,72-77,122,242,244-246,257,271,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника №049/2025 від 29.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного штрафу в розмірі 17 000 гривень - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя: А. А. Русіна