Справа № 725/7394/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/7394/24

Головуючий у 1-й інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

28 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Чернівецької митниці, в якому просив скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці Майтапова Є. №0492/40800/24 від 03.07.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.2 ст.471 МК України та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.2 ст.471 МК України, за відсутністю події та складу правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та п.1 ст.531 Митного кодексу України.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт посилався на те, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення пзивачем правопорушення за ч.2 ст.471 МК України, а висновок експерта №-0342 є недопустимим. Також зазначає, що станом на день винесення оскаржуваної постанови, позивача вже було притягнуто до юридичної відповідальності за це ж правопорушення постановою в справі про порушення митних правил №0492/40800/24 від 26.06.2024, що є порушенням ст.61 Конституції України. Вказана постанова є предметом оскарження у справі №725/6327/24.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. 25.03.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.

З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.05.2024 головним державним інспектор оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Чернівецької області Фонарем Р.Я. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ст.471 ч.2 МК України (а.с.40-43).

Як вбачається із протоколу, 03.05.2024 о 18:27 год. у зону митного контролю на територію п/п «Дяківці-Раковець» митного поста «Дяківці» Чернівецької митниці в`їхав тарансорний засіб марки «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , з причепом марки «ПРАГМАТЕК», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Вказаний громадян до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору» та надав митну декларацію, де зазначив щодо переміщення ним особистих речей та валютних цінностей.

Втім, при проведенні митного оформлення, митницею було виявлено не задекларований, не заявлений до митного контролю, без ознак приховування товар "велосипеди електричні" країна виробник Італійська Республіка у кількості 10 штук.

Громадяни, які слідували разом з ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявлені товари своєю власністю не визнали.

У зв`язку із цим, постановою у справі про порушення митних правил від 03 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 відсотків вартості товару, що становить 233004,00 гривень, а також витрати за зберігання товарів у розмірі 4163,14 гривень. Вилучений товар повернуто ОСОБА_1 (а.с.72-67).

Не погоджуючись з оскарженою постановою, позивач подав позов до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача, у порядку та спосіб визначений МК УКраїни, КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Поряд із цим, п.п.5 ч.8 ст.257 Митного Кодексу передбачено, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар , найменування країни походження товарів (за наявності); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення.

Положеннями ч.4 ст.266 Митного кодексу України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною ч.2 ст.471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті) (валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, оспорюваною постановою заступника начальника Чернівецької митниці Майтапова Є.В. у справі про порушення митних правил №0492/40800/24 від 03 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 відсотків вартості товару, що становить 233004,00 гривень, а також витрати за зберігання товарів у розмірі 4163,14 гривень. Вилучений згідно протоколу про порушенням митних правил №0492/40800/24 від 03.05.2024 товар повернуто ОСОБА_1 .

З даної постанови про порушення митних правил вбачається наступне.

До зони митного контролю на територію пункту пропуску «Дяківці-Раковець» митного посту Дяківці» Чернівецької митниці 03.05.2024 о 18 годині 27 хвилин автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 316 CDI» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » країна реєстрації Україна, з причепом марки «ПРАГМАТЕК» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » країна реєстрації Україна, по смузі руху позначеної символами «червоний коридор», в`їхав громадянин України ОСОБА_1 , який прямував з Румунії до України в приватних справах.

Під час виконання завдань, сформованих на підставі системи управління ризиками, на підставі п.1 ч.1 ст.320 МК України, в період з 18 год. 38 хів. 03.05.2024 по 20 год. 11 хв. 03.05.2024 не митному посту «Дяківці» Чернівецької митниці (акт огляду №UA408150/2024/000349 від 03.05.2024), проведено митний огляд автомобіля марки "MERCEDES-BENZ 316 CDІ" реєстраційний номер « НОМЕР_1 » країна реєстрації "Україна та причепу марки «ПРАГМАТЕК» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » країна реєстрації Україна, в результаті чого у вантажному відсіку зазначеного причепу виявлено не вказаний в митній декларації, не заявлений до митного контролю, без ознак приховування товар «електровелосипеди марки «MV AGUSTA» моделі «АМО RR», в розібраному вигляді, з ознаками використання», в кількості 10 штук.

Під час здійснення митних формальностей встановлено, що загальна вартість товарів склала 600 000,00 гривень, або, згідно курсу гривні до національних валют, встановленого Національним Банком України станом на 03.05.2024, складає 14 181,05 євро (42,31 грн. за 1 євро станом на 03.05.2024).

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів, що при ввезенні їх на митну територію України, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 471 МК України.

При цьому, визнаючи позивача винним та накладаючи на нього відповідне стягнення, митний орган виходив з того, що загальна вартість товару «електровелосипеди марки «MV AGUSTA» моделі «АМО RR», в розібраному вигляді, з ознаками використання», в кількості 10 штук згідно висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 05.06.2024 №-0342 становить 776 680,00 грн.

Разом з тим, не погоджуючись із оскаржуваною постановою, зокрема й в частині визначення вартості товару, а від так й розміру штрафу, ОСОБА_1 вважає, що висновок експерта не може бути належним доказом, що підтверджує вартість товару.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Відповідно до положень чч. 2,3 ст.357 Митного кодексу України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Призначення дослідження (аналізу, експертизи) в інших установах (організаціях) допускається лише у разі неможливості проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленим підрозділом або за заявою декларанта чи уповноваженої ним особи для підтвердження чи спростування результатів проведеного дослідження (аналізу, експертизи).

Згідно з частинами 1, 2 ст.515 Митного кодексу України визначено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Прямо зобов`язуючими нормами права щодо провадження у справах про порушення митних правил, визначеними частиною другою статті 515 МК України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень (тобто СЛЕД Держмитслужби) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (тобто Державної митної служби України), його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Відповідно до ст.516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Згідно з ч. 14 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС від 02.12.2016 № 1058, під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) експертами застосовуються методи досліджень та методики проведення експертиз, які визначені в нормативно-правових актах та нормативно- технічних документах (міжнародні та національні стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції рекомендації, переліки, науково-технічна та довідкова література, програмні продукти тощо).

Обрання методу (методики) проведення досліджень (експертиз) належить до компетенції експерта.

Таким чином, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ (далі-Закон № 2658-ІІІ).

Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості, визначено підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує Формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 № 1058, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.12.2016 за №1693/29823.

Згідно з п.4 розділу III «Формування документації для проведення досліджень (аналізів. експертиз)» Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 № 105, посадовою особою митниці було призначено експертизу та в постанові зазначені завдання для дослідження (аналізу, експертизи) які відповідали меті призначення експертизи та не виходили за межі компетенції та спеціальних знань експерта, оскільки передбачали лише визначення вартості предметів правопорушення.

Таким чином, у випадку виникнення у митного органу сумніву щодо правильності визначення вартості товару, останній вправі винести постанову про призначення експертизи.

Так, з матеріалів справи убачається, що на підтвердження вартості товару позивачем надано копію акту продажу, який став підставою для придбання електровелосипедів (а.с.99), перекладеного з італійської на українську мову, згідно якого вартість одного електровелосипеда становить 299 євро за одну одиницю, відповідно 2990 Євро загальна вартість за 10 штук.

Долучений позивачем акт продажу безпосередньо стосується обставин придбання позивачем товару наведеного у протоколі про порушення митних правил, тобто містить інформацію щодо предмета доказування та є належними та допустимими доказами. Також, вказаний акт містить інформацію про продавця та вказівку на марку придбаного товару, його найменування, ціну.

Однак, вартість переміщуваного позивачем товару була визначена відповідачем на підставі та в порядку, визначеними ст.ст.515-517 Митного кодексу України.

Згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби №-0342 від 05.06.2024, загальна вартість вилученого товару у справі про порушення митних правил №0492/40800/24 становить 776 680 грн.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що у висновку експерта вказано, що для визначення вартості товару застосовано порівняльний підхід, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібних товарів з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та досліджуваними об`єктами. При визначенні ринкової вартості об`єктів експертизи цінову інформацію щодо пропозицій продажу ідентичного товару, наявну в мережі Інтернет. Маркетингові дослідження викладено у додатку до висновку.

Водночас, відповідачем не враховано, що об`єктами порівняння є виключно товарні пропозиції на ринку України, тоді як відправлялись такі товари з іноземної країни.

При цьому, визначена вартість товару є ключовою обставиною з огляд на обсяги накладення адміністративного стягнення, який в силу санкції ч. 2 ст. 471 МК України безпосередньо залежить від визначеної вартості товару.

Разом з тим, ні в оскаржуваній постанові, ні у відзиві на позовну заяву, митним органом не наведено доводів щодо обґрунтування того, що надані позивачем документи не підтверджують вартість ввезеного ним товару та що саме стало підставою для виникнення сумнівів у зазначеній вартості.

Також згідно висновку вартість товару визначена станом на дату проведення дослідження (23.05.2024), що свідчить про його недопустимість, оскільки для встановлення об`єктивної істини у справі вартість товару повинна була б бути визначеною станом на 03.05.2024 (дату вчинення правопорушення).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновок експерта є неналежним доказом на підтвердження вартості товару, що перевозився через митний кордон України позивачем.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що вищезгаданий висновок не містить доказів того, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, оскільки така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Водночас, згідно із цими нормами, особа, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил вправі провести незалежну експертизу за власний рахунок.

Таким чином, під час визначення митної вартості товару митному органу слід було визначати за договірної ціною, що відповідає першому методу визначення митної вартості.

Відтак, за встановлених обставин, суд не може перебирати на себе повноваження митного органу та вирішувати справу про порушення митних правил по суті, надаючи оцінку доказам в частині вартості незадекларованого товару, яка впливає на розмір адміністративного стягнення. Оцінювати акт продажу наданий стороною позивача, в сукупності з висновком експерта №-0342 від 05.06.2024, проведеного спеціалістами спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, входить до компетенції уповноваженої особи митного органу.

Відтак для належного встановлення вартості незадекларованого товару та, відповідно, накладення штрафу у розмірі встановленому ч. 2 ст. 471 МК України, відповідачу необхідно вжити заходів для належного проведення експертизи незадекларованого товару, що переміщуються через митний кордон України для встановлення реальної вартості такого товару та прийняти відповідне рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В т.ч. за необхідності витребувати та оцінити докази щодо вартості товару від позивача.

Отож, у виниклих спірних правовідносинах, суд звертає увагу на те, що способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені порушення, які були допущені митним органом при розгляді справи про порушення митних правил щодо позивача, суд у відповідності до вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, не підмінює собою митний орган, а приймає рішення про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0492/40800/244 від 03.07.2024 року та надіслання справи на новий розгляд до Чернівецької митниці.

Щодо доводів апелянта про те, що станом на день винесення оскаржуваної постанови, позивача вже було притягнуто до юридичної відповідальності за це ж правопорушення постановою в справі про порушення митних правил №0492/40800/24 від 26.06.2024, що є порушенням ст.61 Конституції України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно протоколу про порушення митних прави №0492/40800/24 розгляд справи було призначено на 12.06.2024 о 09:20.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до Чернівецької митниці 12.06.2024 року надійшло клопотання (вх.№10337/8.19 від 12.06.2024 року) адвоката Мар`яна Івана в інтересах ОСОБА_5 на підставі ордеру на надання правничої правової) допомоги від 03.06.2024 №1085248, про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із перебуванням адвоката в судовому засіданні по іншій справі. Зазначене клопотання задоволено, та відкладено розгляд справи на 26.06.2024 року о 10 год.30 хв., про що повідомлено заявника листом Чернівецької митниці від 13.06.2024 року №7.2-20/20-03/10/1585.

На розгляд справи про порушення митних правил №0492/40800/24 громадянин України

ОСОБА_1 та (або) його представник, 26.06.2024 року не з`явилися, у зв`язку із чим, та заявленими клопотаннями, розгляд справи призначено на 03.07.2024 року о 10 год. 00 хв., про що повідомлено адвоката Мар`яна Івана в інтересах гр. ОСОБА_1 листом Чернівецької митниці від 28.06.2024 року №7.2-20/20-03/10/1682.

На розгляд справи про порушення митних правил №0492/40800/24 громадянин України ОСОБА_1 та (або) його представник, 03.07.2024 року не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу Чернівецької митниці не надходило, тому постановою у справі про порушення митних правил від 03 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 відсотків вартості товару, що становить 233004,00 гривень, а також витрати за зберігання товарів у розмірі 4163,14 гривень. Вилучений товар повернуто ОСОБА_1 (а.с.72-67).

Отже, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.471 ч.2 МК України постановою Чернівецької митниці від 03.07.2024 року, а не постановою від 26.06.2024 року.

У силу п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Крім того, на підставі приписів частин 1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України Про судовий збір та Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, враховуючи часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду апеляційної інстанції судовий збір у сумі 454,3 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 листопада 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову в справі про порушення митних правил №0492/40800/24 від 03 липня 2024 року - скасувати.

Справу про порушення митних правил направити до Чернівецької митниці на новий розгляд.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці на користь ОСОБА_1 сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 454,3 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.