Справа № 420/34364/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про витребування додаткових доказів

27 березня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа №420/34364/24 за адміністративним позовом Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

1.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування з 01.03.2022 обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром,

2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.03.2022 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії як учаснику бойових дій, індексації базового розміру пенсії, в тому числі за 2023 та 2024 роки, без обмеження максимальним розміром.

Суд зазначає, що в обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 в адміністративному позові зазначив, що 05.09.2024 на виконання рішення суду у справі №420/35078/23 щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022, ОСОБА_1 виплачено пенсію у новому розмірі 36490,05 грн. Проте, з матеріалів пенсійної справи №, позивачу стало відомо, що станом на 01.09.2024 йому була нарахована та мала бути виплачена пенсія у розмірі 43594,35 грн.

Посилаючись на Рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яке ухвалено пізніше Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, та яким було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, позивач вважає, що обмеження максимальним розміром його пенсії відповідач здійснив протиправно.

Також, позивач вказує, що йому протиправно не виплачується індексація базового основного розміру пенсії за 2023 та 2024 роки. Підвищення до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, нараховано та виплачено станом на 01.03.2022 року, хоча з цієї дати вже тричі (з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.01.2024 відбулось зростання розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Фактично, змінні складові пенсії позивача, а саме індексація базового основного розміру пенсії та підвищення до пенсії як учаснику бойових дій розраховані та виплачені станом на 01.03.2024, що призвело до фіксації загального розміру пенсії на зазначену дату.

Ухвалою суду від 12.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Також, указаною вище ухвалою суд, виходячи з встановленого статтею 9 КАС України принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, зобов`язав відповідача у строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву (15 днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження) надати до суду належним чином засвідчені копії перерахунків пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 , проведених ГУ ПФУ в Одеській області за період починаючи з 01.03.2022 по жовтень 2024 року.

Втім, протягом встановленого судом строку та станом на даний час Головне управління не надало до суду витребувані документи.

При цьому, 11.12.2024 на адресу суду від відповідач надійшов лист №1500-0802-7/183090 від 30.11.2024, у якому зазначено про неможливість Головним управлінням надати матеріали, що містяться у паперовій пенсій справі, оскільки пенсійна справа ОСОБА_1 на час військового стану знаходиться на зберіганні за межами одеської області.

У своєму листі відповідач також посилається на приписи пп.4 п.1 постанови КМ України від 12.03.2022 №263 «Деякі питання забезпечення функціонування інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів в умовах воєнного стану».

Дослідивши матеріали справи, судом з`ясовано неможливість ухвалення обґрунтованого, законного та вмотивованого судового рішення у справі без дослідження матеріалів з пенсійної справи позивача, що стосуються спірних правовідносин, а саме копій перерахунків пенсії проведених ОСОБА_1 . Головним управлінням з 01.03.2022 по жовтень 2024 року.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою, абзацами першим, другим частини другої та частиною четвертою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (частини третя, шоста статті 80 КАС України).

Згідно з частинами другою-п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отримання доказів на підтвердження або спростування обставин у справах, що розглядаються судом, є передумовою повноти та всебічності з`ясування всіх обставин у справі та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З метою правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про необхідність повторного витребування від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів копій усіх перерахунків пенсії, проведених ОСОБА_1 . Головним управлінням за період з 01.03.2022 по жовтень 2024 року.

При цьому, щодо направленого відповідачем на адресу суду листа про неможливість надання матеріалі, що містяться в паперовій пенсійній справі позивача, суд зауважує, що судом не було зобов`язано відповідача надавати саме копії з паперової пенсійної справи ОСОБА_1 , відповідачем у листі не зазначено про неможливість надання необхідних суду доказів, які витребовуються з матеріалів, що містяться у електронній пенсійній справі ОСОБА_1 , доступ до якої у відповідача наявний, оскільки про відсутність доступу до електронної пенсійної справи позивача у листі відповідача не йдеться.

Водночас, суд також роз`яснює, що у розумінні ч. 8 ст. 80 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.241 КАС України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У відповідності до п.15 ч.1 ст.4 КАС України ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст.14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.149 КАС України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, суд наголошує на необхідності вжиття заходів відповідачем у справі щодо забезпечення належного виконання ухвали суду щодо витребування письмових доказів у встановлений судом строк, та надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані судом письмові докази.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72, 80, 94, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області копії усіх перерахунків пенсії, проведених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за пенсійною справою ОСОБА_1 (пенсійна справа №) за період з 01.03.2022 по жовтень 2024 року, що містяться у паперовій чи електронній пенсійній справі ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ).

Витребувані документи надати суду у 5-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що у разі невиконання (неналежного виконання) вимог суду в частині надання витребуваних доказів, до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, а до осіб, які не виконують ухвалу суду, яка набрала законної сили або неналежним чином виконують обов`язки, які покладені на них, як на учасників судового процесу - відповідальність, яка передбачена чинним законодавством.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА