Справа № 520/6743/25
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

28 березня 2025 року № 520/6743/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові заяву представника Комунального підприємства "Харківводоканал" про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" (далі по тексту - заявник, позивач, КП "Харківводоканал", підприємство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати Рішення № 3/4-3500 від 12.03.2025 року про стягнення безготівкових коштів з рахунків/електронних гаманців платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якому останній просить суд зупинити стягнення безготівкових коштів з рахунків/електронних гаманців КП Харківводоканал у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей в рахунок погашення податкового боргу Підприємства на підставі Рішення № 3/4-3500 від 12.03.2025.

Подану заяву обґрунтовує тим, що КП "Харківводоканал" є єдиним підприємством для Харкова та 52 населених пунктів Харківської області, яке виконує функції життєзабезпечення і надає послуги централізованого водопостачання та відведення каналізаційних стоків від споживачів. В умовах воєнного стану робота КП Харківводоканал, як об`єкту критичної інфраструктури, набула особливого значення. Функціонування таких підприємств, особливо в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України Про критичну інфраструктуру, є елементом національної безпеки України. КП "Харківводоканал" в умовах воєнного стану є єдиним підприємством в Україні, яке надає послуги водопостачання цілодобово. У цих умовах стягнення відповідачем податкового боргу на підставі спірного Рішення контролюючого органу, без встановлення його законності у судовому порядку, не припустимо, виходячи із питань Національної Безпеки, так як призведе до фінансового колапсу та зупинки об`єктів водопостачання та водовідведення. Також зазначає, що наслідки зупинки роботи Підприємства будуть носити невідворотній характер, оскільки зупинка роботи очисних споруд та насосних станцій на системах каналізації призведе до техногенних наслідків та витоку каналізаційних стоків на поверхню.

Крім того , вказує, що внаслідок ракетного удару, який відбувся у серпні 2022 року були зруйновані будівлі за головного офісу Підприємства, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 2 , що підтверджується копіями актів візуального обстеження об`єкта пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 22.08.2022 р.

Крім того, як зазначає представник заявника, ч. 27 ст. 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» унормовано надання підприємствам централізованого водопостачання та водовідведення сум субвенцій, на виконання якого Постановою КМУ від 15.12.2021 № 1340 було затверджено Порядок та умови надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Згідно вказаного Порядку КП «Харківводоканал» у 2021 році здійснило всі дії пов`язані з оформленням Договору про організацію взаєморозрахунків від 21.12.2021 № 1/14-С до постанови КМУ від 15.12.2021 № 1340 в рахунок погашення податку на додану вартість для погашення податкового боргу на загальну суму 382 241 407,53 грн., проте фактичного фінансування не відбулося.

Також не були отримані Підприємством суми субвенцій у розмірі 66 180 803,94 грн., виділених йому п. 26 ст. 14 Закону України від 02.12.2021 № 1928 «Про Державний бюджет України на 2022 рік». Отже, на теперішній час Держава має заборгованість перед КП «Харківводоканал».

Зокрема, Протоколом засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Харківської обласної військової адміністрації від 04.11.2022 № 1 борг Держави перед Позивачем лише за рік (01.06.2021 30.06.2022) зафіксований на рівні 91 937 700 грн.

Також, аудиторським звітом від 27.02.2024 № 000600-22/9 про результати державного фінансового аудиту діяльності КП «Харківводоканал» за період з 01.09.2020 по 30.06.2023 роки було встановлено збільшення дебіторської заборгованості КП «Харківводоканал» з бюджетом в 2022 році на 554 138,0 тис. грн., в порівнянні з 2021 роком, з 1 350 500,0 тис. грн. станом на 31.12.2021 до 1 904 638,0 тис. грн. станом на 31.12.2022 року; за 6 - ть місяців 2023 року дебіторська заборгованість бюджету збільшилась на 396 731,0 тис. грн. з 1 904 636,0 тис. грн. станом на 31.12.2022 до 2 301 367,0 тис. грн. станом на 30.06.2023 р. Тобто за останні 1,5 роки заборгованість Держави перед Підприємством зросла на 950,9 млн. грн.

При цьому посилається на висновок Верховного Суду, викладений в постанові по справі № 520/11571/19 в якій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог контролюючого органу, суд зазначив: «дії фіскального органу з примусового стягнення грошових коштів з рахунків підприємства у рахунок погашення податкової заборгованості з податку на додану вартість на загальну суму 180968296,75 грн. не можуть вважатись обґрунтованими, в умовах, коли така заборгованість виникла в результаті державного регулювання господарської діяльності Підприємства, за результатами якого сама Держава має заборгованість перед Підприємством.».

Все це, з урахуванням наведеної позиції Верховного Суду, свідчить про те, що невжиття заходів щодо зупинення стягнення безготівкових коштів з рахунків/ електронних гаманців КП «Харківводоканал» у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей в рахунок погашення податкового боргу Підприємства на підставі спірного Рішення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по суті.

Позивач вважає, що вказане свідчить про обґрунтованість обставин, які обумовлюють необхідність, в умовах воєнного стану, прийняття рішення про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення заявленої суми до вирішення справи по суті.

Розглянувши зазначену заяву по суті, дослідивши надані до неї копії матеріалів, суд встановив наступні обставини.

Акціонерним банком «УКРГАЗБАНК» (далі АБ «УКРГАЗБАНК», Банк) на підставі Рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 12.03.2025 № 3/4-3500 з рахунків Комунального підприємства «Харківводоканал» за платіжними інструкціями від 24.03.2025 № 449, від 24.03.2025 № 450, від 24.03.2025 № 451, від 24.03.2025 № 452, від 25.03.2025 № 478, від 25.03.2025 № 479, від 25.03.2025 № 480 було стягнуто грошові кошти на загальну суму 2 645 022,82 грн. з подальшим їх спрямуванням на погашення податкового боргу Підприємства.

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу підприємство звернулось за захистом порушеного права до суду з одночасним поданням заяви про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, факти, доводи та докази, що містяться в ній та додані до заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАСУ забезпечення позову допускається якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно приписів ч. 1 ст.151 КАСУ позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключена;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 1 ст. 154 КАСУ встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

- між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

- з`ясувати обсяг позовних вимог;

- дані про особу відповідача;

- відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання позитивного (для позивача) рішення суду. Також суд вважає за доцільне відмітити, що приймаючи ухвалу про вжиття заходів по забезпеченню позову, суд повинен враховувати, що прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що не вжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Суд відзначає, що інститут забезпечення адміністративного позову в Україні враховує європейський досвід щодо забезпечення адміністративного позову в адміністративному судочинстві, який акумульовано у Рекомендації NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятий Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року (далі - Рекомендація).

Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.

Згідно Рекомендацій, термін "адміністративний акт" означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь- який окремий захід чи рішення, вжитий/прийняте в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.

У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акту, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.

Згідно вищезазначеної Рекомендації рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади.

Пунктом «б» Імплементацій вищезазначених Рекомендацій передбачено, що ухвалюючи рішення щодо запиту про зупинення, адміністративному і, якщо цього не виключає закон, судовому органу слід ураховувати суспільний інтерес, а також і права й інтереси третіх осіб.

Суд погоджується із твердженням представника заявника, котре обґрунтоване доданими до заяви про забезпечення до позову документами про існування визначених у статті 150 КАС України обставин для вжиття заходів забезпечення позову.

Судом встановлено той факт, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, зокрема, суд виходячи з того, що стягнення відповідачем податкового боргу на підставі спірного Рішення контролюючого органу може призвести до значних фінансових труднощів та можливої зупинки об`єктів водопостачання та водовідведення, що може стати наслідком зупинки виплати заробітної плати, роботи очисних споруд та насосних станцій на системах каналізації та призведе до техногенних наслідків.

Крім того, таке стягнення на користь державного бюджету відбувається в той час, коли така заборгованість виникла в результаті державного регулювання господарської діяльності Підприємства, за результатами якого сама Держава має заборгованість перед Підприємством.

Також суд приймає до уваги обставини наслідків ракетного удару, який відбувся у серпні 2022 року через що були зруйновані будівлі за головного офісу Підприємства, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 2 , що підтверджується копіями актів візуального обстеження об`єкта пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 22.08.2022 р., що свідчить про наявність додаткових майнових збитків підприємства.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини»).

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошено у рішенні, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Отже, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що обраний КП «Харківіводоканал» спосіб забезпечення позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття відповідних заходів не зумовлює фактичного вирішення даного спору по суті, а спрямоване виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та прийняття остаточного рішення.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладені у постановах від 14 грудня 2021 року у справі № 240/16920/21 та від 15 квітня 2022 року у справі № 440/6755/21.

До того ж, слід зазначити й про те, що зі змісту приписів ст.ст. 9, 77 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, враховуючи викладені вище обставини та доводи заяви про забезпечення позову, суд відзначає про наявність обставин, що можуть призвести до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат заява позивача про забезпечення адміністративного позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Конторська, буд. 90, м. Харків, 61052, ) про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Зупинити стягнення безготівкових коштів з рахунків/електронних гаманців Комунального підприємства Харківводоканал у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей в рахунок погашення податкового боргу на підставі Рішення № 3/4-3500 від 12.03.2025 - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №520/6743/25.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повна ухвала складена 28 березня 2025 року.

Суддя Бадюков Ю.В.