Справа № 440/12674/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Є.Б. Супрун
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 р. Справа № 440/12674/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.01.2025, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/12674/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Весттеплотех"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Весттеплотех" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11505220/39441984 від 29.07.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 12.05.2023, зобов`язавши ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) податкову накладну №3 від 12.05.2023 датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №11505224/39441984 від 29.07.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 13.06.2023, зобов`язавши ДПС зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №4 від 13.06.2023 датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №11505216/39441984 від 29.07.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 30.03.2023, зобов`язавши ДПС зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №5 від 30.03.2023 датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №11505227/39441984 від 29.07.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 17.08.2023, зобов`язавши ДПС зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №15 від 17.08.2023 датою її подання на реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані рішення є протиправним та підлягають скасуванню, а податкові накладні підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки платником податків надано контролюючому органу всі необхідні документи.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 29.07.2024 №11505220/39441984, №11505224/39441984, №11505216/39441984, №11505227/39441984.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15 днем подання їх на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Весттеплотех" ().

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Весттеплотех" судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн 00 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, ГУ ДПС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 по справі № 440/12674/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Полтавській області зазначило, що судом попередньої інстанції не досліджено обставини справи та безпідставно не враховано відсутність документів, стосовно яких Комісією проводився моніторинг та приймалися рішення № 11505220/39441984 від 29.07.2024, № 11505224/39441984 від 29.07.2024, № 11505216/39441984 від 29.07.2024, № 11505227/39441984 від 29.07.2024. Також, вказує, що не були досліджені в повній мірі взаємовідносини позивача з ТОВ ІННОВАЦІЙНІ ІНЖЕНЕРНІ РІШЕННЯ, а лише було зазначено про наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання та реєстрації податкових накладних № 3 від 12.05.2023, № 4 від 13.06.2023, № 5 від 30.03.2023, № 15 від 17.08.2023. Зазначає, що зупинення реєстрації податкових накладних здійснено у відповідності та на виконання вимог Порядку зупинення реєстрації ПН/РК № 1165.

Позивач та Державна податкова служби України правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Весттеплотех" зареєстровано у статусі юридичної особи 15.10.2014. Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель. Позивач має статус зареєстрованого платника ПДВ.

20.03.2023 між ТОВ "Весттеплотех" (Продавець) та Комунальним підприємством "Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування" (Покупець) був укладений договір №59 купівлі-продажу товарів (надалі Договір), за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари за кодом ДК 021:2015:19210000-1 - Натуральні тканини в асортименті, кількості та за ціною (вартістю) відповідно до нижченаведеної Специфікації: 1. Полотно бавовняне рушникове біле в кількості 5000 пог.м за ціною 25,33 за од., сума 126 650,00 грн, 2. Полотно бавовняне рушникове кольорове в кількості 2100 пог.м за ціною 25,33 за од., сума 53193,00 грн. Разом - 179843,00 грн, ПДВ - 29973,83 грн. Оплата вартості (ціни) товару здійснюється відповідно до наданого Продавцем рахунку після отримання товару за накладною та підписання обома сторонами видаткових накладних на товар протягом 14 календарних днів.

На підставі вказаного Договору №59 купівлі-продажу товарів позивачем були здійснені наступні поставки на власний склад у місті Полтаві, звідки покупець забирав товар власними засобами:

- полотно бавовняне рушникове у кількості 600 пог.м за видатковою накладною №11 від 30.03.2023 на суму 15198,00 грн, у т.ч. ПДВ - 2533,0 грн (зворот а.с. 108);

- полотно бавовняне рушникове у кількості 600 пог.м за видатковою накладною №19 від 12.05.2023 на суму 15198,00 грн, у т.ч. ПДВ - 2533,00 грн (зворот а.с. 24);

- полотно бавовняне рушникове у кількості 840 пог.м за видатковою накладною №33 від 13.06.2023 на суму 21277,20 грн, у т.ч. ПДВ - 3546,20 грн (а.с. 24).

- полотно бавовняне рушникове у кількості 600 пог.м за видатковою накладною №61 від 17.08.2023 на суму 15198,00 грн, у т.ч. ПДВ - 2533,0 грн (а.с. 25).

Позивач у позовній заяві вказує, що за поставлений товар ТОВ Весттеплотех отримано кошти від Комунального підприємства Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування, але не в повному обсязі. Станом на 25.07.2024 існує заборгованість перед ТОВ Весттеплотех у розмірі 50 000,0 грн згідно з карткою рахунку 361 (а.с. 33).

Відображаючи ланцюг постачання товару, позивач стверджує, що для виконання умов даного договору Товариством було придбано у ТОВ "Інтерпромторг" тканину вафельну згідно з наступними накладними:

- видаткова накладна №533 від 28.03.2023 - тканина вафельна 2040,0 пог.м на суму 36720,00 грн (а.с. 28). Оплата платіжне доручення №48 від 21.03.2023 на суму 36720,0 грн (зворот а.с. 34);

- видаткова накладна №1159 від 30.06.2023 - тканина вафельна 900 пог.м на суму 24300,0 грн (а.с. 29). Оплата платіжне доручення №2633 від 30.06.2023 року на суму 24300,0 грн (а.с. 98);

- видаткова накладна № 1501 від 15.08.2023 - тканина вафельна 600 пог.м на суму 10 800,0 грн (зворот а.с. 30). Оплата платіжна інструкція №2 від 14.08.2023 року на суму 10 800,0 грн (а.с. 34).

ТОВ "Весттеплотех" отримував придбаний товар, користуючись послугами ТОВ "Нова пошта", на підтвердження чого надав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та специфікації (а.с. 19-23, 27).

За правилом пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ "Весттеплотех" за першою подією (поставка товару) склало та направило для реєстрації в ЄРПН податкові накладні від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15 (а.с. 68-71).

У відповідь з Реєстру Товариство отримало квитанції від 23.05.2023, 29.06.2023, 10.04.2023, 07.09.2023 відповідно аналогічного змісту про те, що "Документ збережено. Реєстрація зупинена". Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації податкові накладні відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 108-109, зворот а.с. 110).

Реагуючи на зауваження, позивач надав до ГУДПС повідомлення від 25.07.2024 №138 (а.с. 119) про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15, реєстрацію яких зупинено. У поясненнях позивач зазначив, що відповідно до Статуту та відомостей ЄДР ТОВ "Весттеплотех" займається, зокрема, наступними видами діяльності: Код 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (має відповідні дозвільні документи). ТОВ "Весттеплотех" має достатні матеріально-трудові ресурси для здійснення зазначеної господарської діяльності. До пояснень позивач додав додатки у кількості 17 документів.

За наслідками розгляду пояснень платника Комісією ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН були прийняті рішення:

- від 29.07.2024 №11505220/39441984 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.05.2023 №3 у ЄРПН з огляду на надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Надано як підставу виписки видаткову накладну від 12.05.2023 №19, яка складена з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999, а саме: у видатковій накладній не розшифровано підписи відповідальних осіб зі сторони виконавця та замовника (а.с. 41);

- від 29.07.2024 №11505224/39441984 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.06.2023 №4 у ЄРПН з огляду на надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Надано як підставу виписки видаткову накладну від 13.06.2023 №33, яка складена з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999, а саме: у видатковій накладній не розшифровано підписи відповідальних осіб зі сторони виконавця та замовника (а.с. 42);

- від 29.07.2024 №11505216/39441984 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.03.2023 №5 у ЄРПН з огляду на надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Надано як підставу виписки видаткову накладну від 30.03.2023 №11, яка складена з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999, а саме: у видатковій накладній не розшифровано підписи відповідальних осіб зі сторони виконавця та замовника (а.с. 44);

- від 29.07.2024 №11505227/39441984 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.08.2023 №15 у ЄРПН з огляду на надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Надано як підставу виписки видаткову накладну від 17.08.2023 №61, яка складена з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999, а саме: у видатковій накладній не розшифровано підписи відповідальних осіб зі сторони виконавця та замовника (а.с. 43).

Скарги платника податку на рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН були залишені без задоволення рішеннями комісії ДПС (а.с. 45-48).

Позивач, не погодившись із правомірністю рішень Комісії ГУДПС про відмову у реєстрації податкових накладних Товариства від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача процедуру зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, передбачену Порядком №1165, за відсутності об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з поставки товарів та ймовірності уникнення виконання свого податкового обов`язку. Зупинивши реєстрацію податкових накладних у ЄРПН, контролюючий орган не довів відповідність ТОВ "Весттеплотех" критеріям ризиковості платника податку на додану вартість та не вказав на необхідний перелік документів на підтвердження правомірності складення податкових накладних, які позивач мав надати на пропозицію контролюючого органу та дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог платника податку щодо протиправності рішень Комісії про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15, складених ТОВ "Весттеплотех".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 за № 1246, із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок № 1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затвердженого Постановою КМУ від 16.10.2014, із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок № 569).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до пп. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Пунктом 17 Порядку № 1246 визначено, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.

Так, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію та податкової накладної.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 за № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

Відповідно до п. 5 Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Додатком 1 до Порядку № 1165 установлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Кодексу.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Кодексу.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному вебсайті ДПС.

Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком (пункт 26 Порядку № 1165).

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абз. 8 пункту 40 Порядку № 1165).

У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку

Згідно з п. п. 10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті ПК України зупинено у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 за № 520 (далі за текстом - Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

З наведеного слідує, що виключного переліку документів, які надаються на підтвердження господарської операції, не встановлено.

Проте рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Судовим розглядом встановлено, що реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена через встановлення ризиковості здійснення операцій з посиланням на пункт 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та контролюючим органом запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, контролюючим органом у повідомлені про зупинення реєстрації податкових накладних не було визначено, які конкретно документи чи пояснення слід подати ТОВ "Весттеплотех" для усунення сумнівів щодо реальності задекларованих позивачем операцій.

Верховним Судом у постанові від 07 травня 2020 року у справі № 300/183/19 викладено висновок щодо застосування норм статей 8, 9, 77, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач має це спростовувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної.

Судом встановлено, що приймаючи оскаржувані рішення від 29.07.2024 №11505220/39441984, №11505224/39441984, №11505216/39441984, №11505227/39441984, комісія ГУ ДПС у Полтавській області як підставу для відмови в реєстрації зазначила про надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: Надано як підставу виписки видаткову накладну від 12.05.2023 №19, від 13.06.2023 №33, від 17.08.2023, від 30.03.2023 які складено з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999, а саме: у видаткових накладних не розшифровано підписи відповідальних осіб зі сторони виконавця та замовника.

Надаючи оцінку таким висновкам податкового органу, колегія суддів зазначає, що у постанові від 21.02.2023 у справі № 2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації, а у постанові від 29.06.2023 у справі № 500/2655/22 Верховним Судом звернуто увагу на те, що при розгляді спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкову накладну та її зареєструвати в ЄРПН.

Так, подією, за якою позивачем складено податкові накладні є дата отримання попередньої оплати і цей факт зумовлював обов`язок позивача в силу вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201, пункту 201.7 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України сформувати та направити для реєстрації податкові накладні, тобто за правилом першої події, що в даному випадку і виконано позивачем шляхом подання податкових накладних для реєстрації в ЄРПН.

В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Щодо доводів податкового органу на відповідність ТОВ "Весттеплотех" платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку колегія суддів зауважує, що ухвалення контролюючим органом рішення про віднесення платника податку на додану вартість до критеріїв ризиковості не звільняє податковий орган від обов`язку доведення наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних у ЄРПН.

Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу доказування, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України.

У ході розгляду справи відповідачем не надано доказів підтвердженням щодо підстав встановлення відповідності ТОВ "Весттеплотех" положенням пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Верховний Суд неодноразово (зокрема у справі №0940/1240/18, у справі №819/330/18, у справі №824/245/19-а) звертав увагу на те, що вживання податковим органом загального посилання на пункт 8 Критеріїв оцінки без наведення відповідного підпункту є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Таким чином, податковим органом не доведено наявність визначених законом підстав для зупинення реєстрації податкових накладних від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15, складених ТОВ "Весттеплотех", у ЄРПН.

Колегія суддів також враховує те, що позивач після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної надіслав податковому органу письмові пояснення разом з копіями документів на підтвердження обґрунтованості її складення.

Як слідує зі змісту витягу з протоколу засідання Комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 29.07.2024 №149, підставою для ухвалення рішень про відмову у реєстрації податкових накладних від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15 на реалізацію полотна бавовняного рушникового білого були взяті лише обставини того, що до повідомлення платником у якості підстави виписки податкових накладних було надано видаткові накладні, які складено з порушенням ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, оскільки у видаткових накладних не розшифровано підписи відповідальних осіб боку виконавця та замовника.

У зв`язку з цим судова колегія зазначає, що відповідно до приписів частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У той же час суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій, оскільки це питання має досліджуватися під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, які вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача процедуру зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, передбачену Порядком №1165, за відсутності об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з поставки товарів та ймовірності уникнення виконання свого податкового обов`язку. Зупинивши реєстрацію податкових накладних у ЄРПН, контролюючий орган не довів відповідність ТОВ "Весттеплотех" критеріям ризиковості платника податку на додану вартість та не вказав на необхідний перелік документів на підтвердження правомірності складення податкових накладних, які позивач мав надати на пропозицію контролюючого органу.

При цьому, колегія суддів не надає оцінку обставинам реальності господарських операцій, на підставі яких позивач формував власний податковий кредит та зобов`язання, натомість перевіряє лише обставини дотримання податковим органом процедури зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог платника податку щодо протиправності рішень Комісії про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 12.05.2023 №3, від 13.06.2023 №4, від 30.03.2023 №5 та від 17.08.2023 №15, складених ТОВ "Весттеплотех".

Щодо доводів апелянта про наявність дискреційних повноважень ДПС України в частині вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження у більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 6 березня 2019 року у справі №200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а.

Відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Верховним Судом у постанові від 07.05.2020 у справі № 300/183/19 викладено висновок щодо застосування норм статей 8, 9, 77, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач має це спростовувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 у справі № 500/770/21.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірних податкових накладних були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану на реєстрацію підприємством позивача, датою її первинного подання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 по справі № 440/12674/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий