Справа № 160/23554/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Савченко А.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування наказу,
29 серпня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним та скасувати пункт другий наказу № 1493к від 07 серпня 2024 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 у виді звільнення з посади;
- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він проходив службу в органах Національної поліції України на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Так наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1493к від 07 серпня 2024 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з посади. Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вважає, що в його діях був відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а також мало місце порушення процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності.За вказаних обставин, рішення про звільнення з органів поліції не може вважатись справедливим, обґрунтованим і законним, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Крім того, вищевказаною ухвалою суду було витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області копії всіх матеріалів службового розслідування на підставі якого був винесений наказ №1493к від 07.08.2024р.
30.09.2024 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 01.01.2021 проходив службу в поліції на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на яку був призначений наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 01.01.2021 № 1 о/с. Наказом ГУНП від 07.08.2024 № 1493к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП», до ОСОБА_1 , було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади. У подальшому наказом ГУНП від 16.08.2024 № 838 о/с відповідно до пункту 3 частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» (як виконання накладеного дисциплінарного стягнення-звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 було переміщено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції, звільнивши останнього з посади поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції того ж управління. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став висновок службового розслідування від 07.08.2024 про результати службового розслідування за відомостями щодо можливих неправомірних дій окремих поліцейських ВП № 8 Дніпровського РУП ГУНП (доповідна записка ГУНП від 16.07.2024 № 13/8-1554). Так, матеріалами службового розслідування повністю підтверджується наявність в діях поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, а саме: недотримання вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Розділу III Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзаців 1, 7 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 2 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, частини 2 статті 279, частини 3 статті 285, частини 9 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 9 розділу III, пункту 2 розділу IV, абзацу 4 пункту 5 розділу IV, пункту 6 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, допущених у ході документування поліцейським адміністративних правопорушень за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пунктів 2.6. та 2.7. розділу II Посадових інструкцій від 17.01.2024 №43/13/15-225, що виразилось у не об`єктивному та неналежному розгляді звернень громадян, зареєстрованих до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП № 8 Дніпровського РУП ГУНП від 29.03.2024 № 3742, від 30.03.2024 № 3784, від 04.04.2024 № 4113, від 17.05.2024 № 6257, від 24.04.2024 № 5134; нероз`яснені правопорушникам ОСОБА_2 (ЕНА № 1394995 від 07.02.2024), ОСОБА_3 (ЕНА № 1829324 від 05.04.2924), ОСОБА_4 (ЕНА № 1829602 від 05.04.2024) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав та обов`язків, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ненадсиланні правопорушникам копій винесених постанов та/або не проставлення відміток у справах про їх надсилання за результатами розгляду проваджень відносно: ОСОБА_5 (ЕНА № 1720623 від 22.03.2024), ОСОБА_6 (ЕНА № 1559203 від 01.03.2024), ОСОБА_7 (ЕНА № 1819511 від 04.04.2024), ОСОБА_8 (ЕНА № 1824801 від 04.04.2024); непроставлені поліцейським власного підпису у справах про адміністративні правопорушення відносно: ОСОБА_9 (ЕНА № 1271913 від 19.01.2024), ОСОБА_10 (ЕНА № 1368486 від 03.02.2024), ОСОБА_11 (ЕНА № 1407164 від 09.02.2024), ОСОБА_12 (ЕНА № 1464270 від 17.02.2024), ОСОБА_13 (ЕНА № 1463398 від 17.02.2024), ОСОБА_14 (ЕНА № 1617450 від 08.03.2024); несвоєчасному надсиланні матеріалів про вчинені адміністративні правопорушення водіями ОСОБА_15 (ААД № 489157 від 03.02.2024) та ОСОБА_16 (ААД № 489162 від 15.02.2024) до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення; не пропонуванні водію ОСОБА_17 (ААД № 489158 від 22.03.2024) проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, після незгоди правопорушником із результатами огляду проведеним алкотестером, тобто вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред являються до професійних якостей поліцейського. Крім того, відповідачем було наголошено, що проведеним службовим розслідування встановленні обставини, які відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту НПУ обтяжують відповідальність поліцейського ОСОБА_1 - вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (відповідно до наказу ГУНП № 221 к від 05.02.2024, до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність), пом`якшуючі обставини не встановлені. Під час проведення службового розслідування факти порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Дніпровського РУП ГУНП повністю знайшли свої підтвердження, та винних працівників, зокрема ОСОБА_1 , з урахуванням ступеню тяжкості скоєння ними дисциплінарних проступків та посад на яких вони виконують свої посадові обов`язки законно та обґрунтовано було притягнуто к сурової дисциплінарної відповідальності, що підтверджується: висновком службового розслідування від 07.08.2024 з матеріалами, та наказом ГУНП від 07.08.2024 №1493 к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП» з відміткою про ознайомлення з ним ОСОБА_1 . Стосовно твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не був ознайомлений з матеріалами службового розслідування, то відповідач зауважує, що позивач з письмово оформленим волевиявленням щодо ознайомлення його з матеріалами, зібраними в процесі його проведення до Голови дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування не звертався. Таким чином, відповідач вважає, що при проведенні службового розслідування дисциплінарна комісія Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області діяла в межах повноважень, в спосіб та в порядку, передбаченому чинним законодавством, та не порушувала законних прав ОСОБА_1 , а відтак позовні вимоги до ГУНП є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.
14.10.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім було, зокрема, зазначено про не повне та не об`єктивне проведення службового розслідування, оскільки відповідачем фактично не досліджені в повному обсязі всі матеріали перевірок матеріалів громадян, матеріали за складеними позивачем протоколами про адміністративне правопорушення, відео з нагрудної боді-камери, яка надавалась останньому для здійснення повноважень. При цьому позивач зауважує на наявність у нього подяк та сертифікатів, позитивної характеристики на займаній посаді, а також показники виконання повноважень на посаді, які не були дослідженні та не були враховані дисциплінарною комісією при визначені виду стягнення. Так, на думку позивача, при визначені виду стягнення, дисциплінарною комісією фактично не було враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, його особу, ступінь вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку, ставлення до служби. Щодо порушення відповідачем порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності, то позивачем було зазначено про неповідомлення його про початок службового розслідування стосовно нього, пояснення написані ним за вимогою та відібрані по факту, але ніяк не в рамках службового розслідування. Також наголошено, що відповідач у разі встановлення факту дисциплінарного проступку повинен був згідно ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного Статуту НПУ застосовувати до позивача найменш суворе дисциплінарне стягнення, оскільки застосоване до нього стягнення у вигляді звільнення з посади є одним з найсуворіших та не відповідає тяжкості порушення.
15.10.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява до якої долучено заяву голови Підгородненської територіальної громади Горба А.І.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» №1о/с від 01.01.2021 року, призначено прибулих з департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0007385) на посаду поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції (посадовий оклад 2500 гривень), з 1 січня 2021 (підстава: рапорт ОСОБА_1 від 31 грудня 2020 року, наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21 грудня 2020 року №957о/с).
Доповідною запискою на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №13/8-1554 були викладені можливі порушення за окремими напрямками роботи, виявлені працівниками управління превентивної діяльності ГУНП, 01.07.2024 під час проведення перевірки службової діяльності поліцейських офіцерів громади відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про організацію проведення службового розслідування» №1561 від 18.07.2024 з метою повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин можливого вчинення окремими поліцейськими Дніпровського РУП ГУНП дисциплінарних проступків, встановлення причин що їм сприяли тощо, відповідно до вимог ст. 14, 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого ЗУ від 15.03.2018 №2337-VIII та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893 було призначено проведення службового розслідування, за фактами не об`єктивного та неналежного розгляду звернень громадян, недотримання вимог КУпАП під час складання протоколів про адміністративне правопорушення та винесення постанов по справа про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейськими офіцерами громад сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , Мінніковим В.М. та капітанами поліції Воловіченковим Є. Ю., Маліковим А. С. та Ляховенком В. О, викладеними у доповідній записці ГУНП від 16.07.2024. №13/8-1554.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 18.07.2024 №1561» від 31.07.2024 №1646, було продовжено строк проведення службового розслідування на 15 календарних днів.
07.08.2024 року начальником ГУНП в Дніпропетровській області затверджено Висновок про результати службового розслідування за відомостями щодо можливих неправомірних дій окремими поліцейськими відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП.
За виявленими в матеріалах Висновку службового розслідування недоліками опитано поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , (0007385), ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта вища, в Національній поліції з 2015 року, у займаній посаді з 2021 року, має дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність, оголошене наказом ГУНП № 221 к від 05.02.2024, за місцем несення служби характеризується незадовільно, який пояснив, що у нього на розгляді перебували матеріали ЄО від29.03.2024 №3742, від 30.03.2024 №3784, від 04.04.2024 №4113, від 17.05.2024 №6257, які (на його думку) були відправлені, але як згодом виявилось з недоліками, у подальшому зобов`язується розглядати матеріали всебічно та об`єктивно. Також йому відомо, що ним допущено недоліки при складанні адміністративних матеріалів, які саме зрозуміло, зобов`язується у подальшому такого не допускати.
Висновком службового розслідування пропонується, зокрема, пунктом 6 за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Розділу III Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзаців 1, 7 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 2 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, частини 2 статті 279, частини 3 статті 285, частини 9 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 9 розділу III, пункту 2 розділу IV абзацу 4 пункту 5 розділу IV, пункту 6 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, допущених у ході документування поліцейським адміністративних правопорушень за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , п. 2.6 та п. 2.7 розділу ІІ Посадових інструкцій від 17.01.2024 №43/13/15-225, що виразилось у не об`єктивному та неналежному розгляді звернень громадян, зареєстрованих до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП№8 Дніпровського РУП ГУНП від 29.03.2024 №3742, від 30.03.2024, №3784, від 04.04.2024 № 4113, від 17.05.2024 № 6257, від 24.04.2024 №5134; нероз`яснені правопорушникам ОСОБА_2 (ЕНА № 1394995 від 07.02.2024), ОСОБА_3 (ЕНА № 1829324 від 05.04.2924), ОСОБА_4 (ЕНА № 1829602 від 05.04.2024) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав та обов`язків, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ненадсиланні правопорушникам копій винесених постанов та/або не проставлення відміток у справах про їх надсилання за результатами розгляду проваджень відносно: ОСОБА_5 (ЕНА № 1720623 від 22.03.2024), ОСОБА_6 (ЕНА № 1559203 від 01.03.2024), ОСОБА_7 (ЕНА № 1819511 від 04.04.2024), ОСОБА_8 (ЕНА № 1824801 від 04.04.2024); непроставлені поліцейським власного підпису у справах про адміністративні правопорушення відносно: ОСОБА_9 (ЕНА № 1271913 від 19.01.2024), ОСОБА_10 (ЕНА № 1368486 від 03.02.2024), ОСОБА_11 (ЕНА №1407164 від 09.02.2024), ОСОБА_12 (ЕНА № 1464270 від 17.02.2024), ОСОБА_13 (ЕНА № 14&3398 від 17.02.2024), ОСОБА_14 (ЕНА № 1617450 від 08.03.2024); несвоєчасному надсиланні матеріалів про вчинені адміністративні правопорушення водіями ОСОБА_15 (ААД № 489157 від 03.02.2024) та ОСОБА_16 (ААД №489162 від 15.02.2024) до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення; не пропонуванні водію ОСОБА_17 (ААД № 489158 від 22.03.2024) проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, після незгоди правопорушником із результатами огляду проведеним алкотестером, тобто вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до професійних якостей поліцейського, враховуючи наявне дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідальність, оголошене наказом ГУНП від 05.02.2024 № 221к, застосувати до поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_21 (0007385) дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП» №1493о/с від 07.08.2024 року, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції від 18.07.2024 № 1561 передбачено, що дисциплінарною комісією ГУНП здійснено проведення службового розслідування за фактами не об`єктивного та неналежного розгляду звернень громадян, недотримання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення під час складання протоколів про адміністративні правопорушення та винесення постанов по справам про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейськими офіцерами громад сектору взаємодії з громадами відділу превенцїї Дніпровського РУП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_19 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_18 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_22 , капітаном поліції ОСОБА_23 та капітаном поліції ОСОБА_24 , викладеними у доповідній записці ГУНП від 16.07.2024 № 13/8-1554. За результатами проведеного службового розслідування в діях поліцейських офіцерів громад сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_19 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_22 , капітана поліції ОСОБА_23 та капітана поліції ОСОБА_24 , встановлені ознаки вчинення дисциплінарних проступків. У зв`язку з викладеним, відповідно до пункту 2 вказаного наказу, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Розділу III Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзаців 1, 7 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 2 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, частини 2 статті 279, частини 3 статті 285, частини 9 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 9 розділу III, пункту 2 розділу IV, абзацу 4 пункту 5 розділу IV, пункту 6 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, допущених у ході документування поліцейським адміністративних правопорушень за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , п. 2.6 та п. 2.7 розділу ІІ Посадових інструкцій від 17.01.2024 №43/13/15-225, що виразилось у не об`єктивному та неналежному розгляді звернень громадян, зареєстрованих до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП№8 Дніпровського РУП ГУНП від 29.03.2024 №3742, від 30.03.2024, №3784, від 04.04.2024 № 4113, від 17.05.2024 № 6257, від 24.04.2024 №5134; нероз`яснені правопорушникам ОСОБА_2 (ЕНА № 1394995 від 07.02.2024), ОСОБА_3 (ЕНА № 1829324 від 05.04.2924), ОСОБА_4 (ЕНА № 1829602 від 05.04.2024) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав та обов`язків, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ненадсиланні правопорушникам копій винесених постанов та/або не проставлення відміток у справах про їх надсилання за результатами розгляду проваджень відносно: ОСОБА_5 (ЕНА № 1720623 від 22.03.2024), ОСОБА_6 (ЕНА № 1559203 від 01.03.2024), ОСОБА_7 (ЕНА № 1819511 від 04.04.2024), ОСОБА_8 (ЕНА № 1824801 від 04.04.2024); непроставлені поліцейським власного підпису у справах про адміністративні правопорушення відносно: ОСОБА_9 (ЕНА № 1271913 від 19.01.2024), ОСОБА_10 (ЕНА № 1368486 від 03.02.2024), ОСОБА_11 (ЕНА №1407164 від 09.02.2024), ОСОБА_12 (ЕНА № 1464270 від 17.02.2024), ОСОБА_13 (ЕНА № 14&3398 від 17.02.2024), ОСОБА_14 (ЕНА № 1617450 від 08.03.2024); несвоєчасному надсиланні матеріалів про вчинені адміністративні правопорушення водіями ОСОБА_15 (ААД № 489157 від 03.02.2024) та ОСОБА_16 (ААД №489162 від 15.02.2024) до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення; не пропонуванні водію ОСОБА_17 (ААД № 489158 від 22.03.2024) проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, після незгоди правопорушником із результатами огляду проведеним алкотестером, тобто вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до професійних якостей поліцейського, враховуючи наявне дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідальність, оголошене наказом ГУНП від 05.02.2024 № 221к, застосувати до поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_21 (0007385) дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» №838о/с від 16.08.2024 року, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» перемістити (як виконання накладеного дисциплінарного стягнення звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0007385) на посаду дільничного офіцеру поліції сектору превенції відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції, установивши йому посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 40 відсотків, звільнивши з посади поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції того ж управління поліції, з 16 серпня 2024 року. (підстава: наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07 серпня 2024 року №1493к та подання від 14 серпня 2024 року).
На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII в редакції на час спірних правовідносин).
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону № 580-VIII).
Відповідно до статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої, четвертої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
За змістом частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За змістом частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179).
Відповідно до пункту 1 розділу І Правил № 1179 ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Пунктом 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.
Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
У разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною першою статті 19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону №580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно з преамбулою до Дисциплінарного статуту цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
За змістом частини третьої, п`ятої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга статті 14 Дисциплінарного статуту).
За змістом положень частин 3 7 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинений та не скасований.
Розділом V Дисциплінарного статуту унормовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Так, відповідно до частини першої, другої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Частинами третьою, п`ятою та шостою статті 26 цього Статуту унормовано, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення (частина перша статті 27 Статуту).
Аналогічні положення містить Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень пунктів 1-3, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
У разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально (далі - відсутність на службі за вагомих обставин), час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.
Службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VІ Порядку № 893).
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (частина 12 статті 19 Дисциплінарного статуту).
Згідно зі статтею 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Отже, вчинення протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до поліцейського, винного в його учиненні, застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
При цьому, службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.
Суд зазначає, що дотримання зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Присяги є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того, чи перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції України.
Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби. Такі спеціальні юридичні та моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника поліції та вимагають від кожного працівника поліції за будь-яких умов відповідати очікуванням суспільства та усіляко сприяти підвищенню авторитету органів поліції серед населення, оскільки їх неухильне дотримання - це справа честі і обов`язку кожного працівника поліції.
Аналіз наведених норм права та встановлених обставин справи дає можливість дійти висновку, що відповідачем було призначено та проведено службове розслідування відповідно до вимог закону.
Верховний Суд у своїй практиці (постановах: від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18, від 30.07.2020 у справі № 802/1767/17-а та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19) у справах щодо притягнення працівників органів поліції до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення неодноразово зазначав, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Отже, в аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.
Щодо суті обставин, які встановлені дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вищевказаним висновком під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарних проступків.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 100 визначено, що прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.
Згідно п. 6 розділу II розділу II Порядку № 100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Пунктом 7 розділу II Порядку № 100 визначено, що поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.
Абзацом 2 розділу II Порядку передбачено, що за рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ITC ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ITC ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються:
- до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР;
- у міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах - до органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування яких сталася така подія, для прийняття відповідних рішень та внесення до ЄРДР.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 15.11.2017 № 930 було затверджено Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (далі Порядок №930)
Розділом ІV. Порядку № 930 встановлено особливості розгляду звернень громадян, оформлення результатів розгляду звернень та надання відповідей заявникам.
Так п. 2 вказаного розділу встановлено безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України. До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.
Відповідно до пунктів 5-7 Порядку № 930, звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.
Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.
Щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень:
1) прийняти до розгляду;
2) передати на вирішення до підпорядкованого органу (підрозділу) поліції;
3) надіслати за належністю до іншого державного органу або посадовій особі, якщо питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції поліції, про що одночасно необхідно повідомити автора звернення;
4) залишити без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України «Про звернення громадян».
З матеріалів Висновку службового розслідування встановлено таке:
«Слід приділити увагу результатам з розгляду поліцейським Іотовим Д.М. матеріалів ЄО 3742 від 29.03.2024 та ЄО 3784 від 30.03.2024 (ЄО 3784 від 30.03.2024 повторний виклик - неприбуття поліції) відповідно до яких: 29.03.2024 о 09:08 на лінію « 102» надійшло повідомлення ОСОБА_25 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , у заявниці потравили трьох собак. Підозрює сусіда з будинку АДРЕСА_2 , з яким раніше був конфлікт.
ПОГ Іотов Д. М. отримавши для подальшого розгляду матеріали ЄО 3742 (3784) від 29.03.2024, відповідно до норм ЗУ «Про звернення громадян», і не здійснивши протягом 30 діб жодної перевірки відомостей викладених у заяві ОСОБА_25 , списав довідкою матеріали ЄО до справи ВП.
Згідно Довідки про результати розгляду звернення (дати складання та доповіді відсутні), ПОГ Іотов Д. М. розглянув матеріали ЄС) №: 3742 (3784) за зверненням ОСОБА_26 та списав їх до справи ВП, мотивуюче це тим, що ним ( ОСОБА_1 ) під час вивчення матеріалів справи (письмової заяви та пояснення заявниці складені інспектором СРПП) встановити можливих свідків та очевидців події не представилось можливим. Сусід, на якого вказувала заявниця, від дачі будь-яких пояснень відмовився. Опитані особи не надали інформації, яка представляє оперативний інтерес (будь-які поясненні відсутні). Фактичні дані, які вказують на ознаки кримінального або адміністративного правопорушення - не встановлені.
В матеріалах ЄО відсутні будь-які відомості, які свідчать про об`єктивний, повний та усебічний розгляд заяви поліцейським Іотовим Д. М. ПОГ протягом 30 діб не здійснив жодного виїзду на місце події, заявницю про обставини конфлікту із сусідом якого підозрює у вчиненні правопорушення додатково не опитав. Окрім цього ОСОБА_1 не переконався у наявності чи відсутності камер відео-нагляду на місці події та на прилеглій до нього території. Не встановив та не опитав можливих свідків та очевидців події. Володіючи інформацією про можливе місце мешкання потенційного правопорушника за адресою: АДРЕСА_2 , анкетні дані не встановив, на причетність до події не перевірив, до відповідальності не притягнув. Не вжив заходів для вилучення виявлених заявницею пігулок та направлення їх на експертне дослідження.
Таким чином, ПОГ Іотов Д. М. відверто нехтуючи обов`язками поліцейського, допустив бездіяльність у розгляді звернення.
У порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Розділу III Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзаців 1, 7 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 2 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, лейтенант поліції Іотов Д. М. належним чином звернення ОСОБА_25 не розглянув, відомості, які в ньому викладені, об`єктивно та всебічно не перевірив, лише обмежився тим, що довідкою списав вказаний матеріал єдиного обліку до справи.
Вищевказані висновки службового розслідування підтвержені матеріалами справи та жодним чином позивачем не спростовані.
Також у Висновку службового розслідування вказано, що:
«Крім того, 04.04.2024 о 19:01 на лінію « 102» звернулась ОСОБА_27 із заявою про те, що 04.04.2024 близького о 12:00, чоловік на ім`я ОСОБА_28 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , заподіяв заявниці тілесні ушкодження.
ПОГ Іотов Д. М. отримавши для подальшого розгляду матеріали ЄО 4113 від 04.04.2024 відповідно до норм ЗУ «Про звернення громадян», і не здійснивши протягом 30 діб жодної перевірки відомостей викладених у зверненні, рапортом подовжив строки виконання до 17.05.2024, при цьому, отримавши дозвіл на подовження терміну розгляду, ПОГ протягом наступних 15 діб додаткового терміну виконання, знову не здійснив жодної перевірки відомостей, викладених у заяві ОСОБА_27 . Поліцейський ОСОБА_1 через вмотивований рапорт від 16.05.2024, повторно зареєстрував матеріалів ЄО 4113 від 04.04.2024 під номером ЄО6257 від 17.05.2024.
Вивченням матеріалів ЄО; 4113 (6257) від 04.04.2024 встановлено, в матеріалах наявні заяви та пояснення заявниці ОСОБА_27 , складені слідчим св вп №8 друп. в поясненні потерпіла чітко вказує час, місце та спосіб вчиненого правопорушення, а також зазначає особу причетну до його вчинення, прямо вказує на свідків. Разом із цим до матеріалів ЄО долучено висновок СМЕ №955 від 08.04.2024 наданий потерпілою, відповідно до якого, у заявниці виявлені тілесні ушкодження: п`ять синців: верхніх кінцівок та правої сідниці; три садна правого передпліччя, що спричинені від тупого (тупих) твердого предмету (предметів), в термін, на який вказує обстежена, тобто 04.04.2024. Виявлені ТУ відносяться до легких тілесних ушкоджень. Долучена довідка № 151 від 04.04.2024 про звернення ОСОБА_27 до медичного закладу та отриманої первинної допомоги. Також в матеріалах наявне пояснення ОСОБА_29 (без дати складання та без зазначення уповноваженої особи, яка здійснила опитування). Наявна копія пояснення (відмова від надання пояснення) ймовірного правопорушника ОСОБА_28 складене 07.05.2024, яку (копію) ПОГ Іотов Д. М. підписав 08.05.2024 ручкою чорнила синього кольору. Наявна копія пояснення свідка ОСОБА_30 , складене 29.04.2024, яку (копію) ПОГ Іотов Д. М. підписав ручкою - чорнила синього кольору, при цьому пояснення складене трьома різними почерками. В Довідці за результатами розгляду звернення (довідка дуже поганої якості - не можливо прочитати, також відсутні дати складання та погодження), якою поліцейський Іотов Д. М. списав ЄО 4113 (6257) від 04.04.2024 до справи ВП через 45 діб, зазначив, що під час вивчення ним (ПОГ) матеріалів справи, в ньому відсутнє детальне пояснення заявниці про обставини, за яких їй заподіяні ТУ (в матеріалах наявне детальне пояснення заявниці про механізм спричинення ТУ та прямих свідків події, складене слідчим СВ ВП № 8 ДРУП). Разом із цим ОСОБА_1 зазначає, що детально не опитані свідки події - ОСОБА_29 та ОСОБА_31 , (в матеріалах ЄО наявне пояснення ОСОБА_32 підписане поліцейським Іотовим Д. М. та пояснення правопорушника). Спираючись на відсутність у матеріалах ЄО доказів, які протягом 45 діб ПОГ не спромігся зібрати, поліцейський ОСОБА_1 дійшов до висновку про відсутність в події ознак кримінального та адміністративного правопорушення.
Протягом 45 діб, ПОГ Іотов Д. М. не ужив жодних заходів спрямованих на вирішення порушених питань у зверненні ОСОБА_27 , не ужив необхідних заходів спрямованих на об`єктивний, повний та усебічний розгляд заяви, оцінку діям учасників не надав. З огляду на бездіяльність поліцейського - заява залишена без належного реагування. Винних осіб до відповідальності не притягнуто.
У порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Розділу III Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзаців 1, 7 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 2 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції Україну, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, лейтенант поліції ОСОБА_1 , належним чином звернення ОСОБА_27 не розглянув, відомості, викладені, об`єктивно та всебічно не перевірив, лише обмежився довідкою списав вказаний матеріал єдиного обліку до справи.»
Так судом враховуються зауваження позивача з цього приводу та береться до уваги, що рапортом на ім`я начальника ВП №8 ДРУп ГУНП в Д/о від 16.05.2024 року, відповідно до якого під час розгляду матеріалів вбачаються ознаки кримінального праворорушенняза фактом тілесних ушкоджень, однак з рапорту тво. начальника сектору дізнання ВП №8 ДРУп ГУНП в Д/о від 17.05.2024 року судом, зокрема, встановлена необхідність доопрацювання матеріалів та неможливість внесення відповідної інформації в ЄДР з зазначенням відповідних зауважень.
Також висновком службового розслідування також передбачено, що також допущені порушення лейтенантом поліції Іотовим Д. під час розгляду матеріалу ЄО від 24.04.2024 №5134, заява ОСОБА_33 по втрату військового квитка на власне їм я.
Відповідно до наявних у вказаному матеріалі ЄО відомостей, в діях ОСОБА_34 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 211 КУпАП (зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності). Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 211 КУпАП, однак ПОГ територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про вказані обставини не повідомив, матеріали для складання адміністративних матеріалів не надіслав, що призвело до не притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.
Вивченням стану документування поліцейським адміністративних правопорушень за ст. 130 КУпАП виявлені випадки порушення ним п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, а також термінів надсилання проваджень до суду, визначених п. 6 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Так, 22.03.2024 лейтенантом поліції Іотовим Д. М. виявлено факт керування водієм ОСОБА_17 транспортним засобом у стані сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ААД № 489158 від 22.03.2024).
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська провадження закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через непрофесійні дії поліцейського, який під час документування правопорушення зафіксував незгоду правопорушника з результатами огляду, проведеного алкотестером та не запропонував проходження огляду в закладі охорони здоров я, а відразу склав протокол про адміністративне правопорушення.
03.02.2024 вищевказаним поліцейським задокументовано факт керування водієм ОСОБА_15 транспортним засобом у стані сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ААД № 489157 від 03.02.2024), який надалі лише 27.05.2024 доставлено нарочно до Самарського районного суду для розгляду та прийняття законного рішення.
Аналогічне порушення допущене при доставленні провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_16 (ААД № 489162 від 15.02.2024) до Дніпропетровського районного суду.
У порушення вимог ч. 9 ст. 283 КУпАП та п. 2 розділу IV Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, наявні випадки не проставлення поліцейським власного підпису в постановах, а саме: 19.01.2024 ПОГ ОСОБА_1 під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_9 (ЕНА № 1271913 від 19.01.2024) не проставив в ній власний підпис. Аналогічні недоліки допущені вказаним поліцейським під час винесення постанов щодо ОСОБА_10 (ЕНА № 1368486 від 03.02.2024), ОСОБА_11 (ЕНА № 1407164 від 09.02.2024), ОСОБА_12 (ЕНА № 1464270 від 17.02.2024), ОСОБА_13 (ЕНА № 1463398 від 17.02.2024), ОСОБА_14 (ЕНА № 1617450 від 08.03.2024).
Разом із цим допущені порушення ПОГ ОСОБА_1 вимог ч. 2 ст. 279 КУпАП та п. 9 розділу III Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення правопорушникам не роз`яснюються їх законні права та обов`язки, а саме: лейтенантом поліції ОСОБА_1 під час розгляду проваджень відносно: ОСОБА_2 (ЕНА № 1394995 від 07.02.2024), ОСОБА_3 (ЕНА № 1829324 від 05.04.2024) та ОСОБА_4 (ЕНА № 1829602 від 05.04.2024).
Допущені порушення ПОГ ОСОБА_1 вимог ч. З ст. 285 КУпАП та абзацу 4 п. 5 розділу IV Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, наявні випадки не надсилання правопорушникам копій винесених постанов або не проставлення відміток у справах про їх надсилання за результатами розгляду проваджень відносно ОСОБА_5 (ЕНА № 1720623 від 22.03.2024), ОСОБА_6 (ЕНА № 1559203 від 01.03.2024), ОСОБА_7 (ЕНА №1819511 від 04.04.2024), ОСОБА_8 (ЕНА № 1824801 від 04.04.2024).
Так, суд погоджується з твердженнями позивача, що лисциплінарною комісією при проведенні службового розслідування не була досліджена довідка про результати розгляду звернення ОСОБА_35 , згідно якої встановлено, що в ході розгляду матеріалу було встановлено, що заявник виявив відсутність військового квитка на своє ім`я, факт крадіжки заперечу. В діях заявника вбачається ознаки адміністративного правопорушення за яке передбачена відповідальність за ст. 211 КУпАП. Матеріали справи буде направлено до районного ТЦК для подальшого прийняття рішення
Доказів того, що зазначені матеріали не були направлені позивачем до районного ТЦК, матеріали судової справи не містять та відповідачем до суду не надані.
Таким чином в цій частині суд вважає недоведеним провину ОСОБА_1 .
Щодо складених протоколів за ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та інших матеріали, то позивачем наголошується, що комісією про проведенні службового розслідування не було враховано, що зазначені у висновку протоколи передавались на розгляд до районних судів для прийняття по ним рішень, однак суд зауважує, що дисциплінарною комісією інкремінується йому саме випадки порушення ним п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, а також саме терміни надсилання проваджень до суду, визначених п. 6 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, а не факти такого надсилання.
Таким чином, в цій частині,суд вважає висновки службового розслідування обгрунтованими.
Щодо інших дій позивача, які дисциплінарною комісією ставляться йому в провинну, а саме порушення вчиненні під час розгляду справ про адміністративні правопорушення такі як: не були роз`яснені права порушників, не були направлені порушникам протоколи про адміністративні правопорушення, не були проставлені відмітки про надсилання таких протоколів, то суд вважає, що обгрунтованими зауваження позивача стосовно того, що комісією під час дослідження матеріалів вказаних порушень не були дослідженні справи про адміністративне правопорушення, відео з нагрудної боді камери, що могло додатково підтвердити або спростувати наявність вказаних порушень.
За таких обставин, порушення, зафіксоване у висновку службового розслідування частково знайшли своє підтвердження та свідчить про вчинення позивачем дій, що суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам та підривають довіру до поліції як органу державної виконавчої влади та дискредитують звання працівника поліції, тим паче вказані події відбулися в умовах воєнного стану, тобто у час коли дії поліцейських повинні бути спрямовані для захисту громадян, територіальної цілісності України та повинні відповідати професійно-етичним нормам поведінки поліцейських.
При цьому, інших належних доказів, які б спростовували окреслені висновки службового розслідування, позивачем до суду не надано.
Тому, судом посилання позивача про порушення його прав на захист до уваги не беруться.
Щодо доводів позивача про порушення порядку проведення службового розслідування, варто зазначити, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Також суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено обов`язок щодо ознайомлення поліцейського, стосовно якого призначено проводити службове розслідування, з наказом про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії.
Разом з цим, матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем пояснень з приводу обставин, які були встановлені у ході службового розслідування.
При цьому, суд погоджується з твердженнями відповідача, що відповідно до ст. 3, 13, 14, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, право визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно застосувати до поліцейського за вчинене дисциплінарне порушення належить його прямому начальнику та відноситься до його дискреційних повноважень.
Суд звертаючись до практики Верховного Суду зазначає, що згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а, повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з восьми можливих видів дисциплінарних стягнень.
Як убачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № Р(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.
При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є саме вчинення ним дисциплінарного проступку, частина восьма статті 19 Статуту визначає, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Тут, насамперед, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного зауваження до найсуворішого звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплірнарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.
Водночас застосування частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту виключно у поєднанні зі статтею 13, якою визначено перелік видів дисциплінарних стягнень та послідовність їх застосування, виключало б з процедури визначення виду стягнення такого визначального елементу як оцінка характеру самого проступку внаслідок однакового підходу до оцінки різних за ступенем тяжкості проступків та, відповідно, результату обрання виду відповідальності виключно в порядку послідовності.
Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника стосовно обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.
Відтак, суд критично ставиться до твердження позивача щодо безпідставності застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, оскільки вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.
Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Крім того, позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися.
Суд зазначає, що підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Фактори, від яких залежить визначення виду стягнення, були враховані відповідачем, а також беруться до уваги судом.
Суд також звертає увагу на те, що дисциплінарний проступок позивачем було вчинено в період воєнного стану.
Так судом враховано отримані подяки та грамоти ОСОБА_1 , проте, як зазначено у спірному наказі № 1493к від 07 серпня 2024 року та підтверджується послужним списком ОСОБА_1 (особистий номер № НОМЕР_1 ), у позивача наявне дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідальність, оголошене наказом ГУНП від 05.02.2024 № 221к.
При цьому на момент винесення спірного наказу, строк дії дисциплінарного стягнення не закінчився, а рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 року, яке набрало законної сили 12.07.2024 року, у справі 160/5358/24 визнано правомірним наказ від 05.02.2024 року за №221к в оскаржуваній частині.
Відтак, суд критично ставиться до твердження позивача щодо безпідставності застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, оскільки вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.
Суд, оцінивши заяву голови Підгородненської територіальної громади ОСОБА_36 про те, що ОСОБА_1 зарекомендував зарекомендував себе позитивно, як добросовісний поліцейський, продуктивно використовував свій досвід роботи, в екстремальних ситуаціях орієнтувався дуже чітко та виважено, завжди приймав оптимальні рішення, не рахувався з особистим часом при цьому інтереси служби ставив вище особистих, за що має безліч щирих вдячностей від місцевих мешканців; у спілкуванні з мешканцями територіальної громади завжи був ввічливим, тактовним, та користується заслуженим авторитетом серед громадян нашої громади, дійшов висновку, що вказана обставина не є підстаою для задоволення позову, оскільки, зазанчена характеристика не спростовує встановлені у цій справі обставини, крім того, суб`єкт підписання вказаної заяви не є особою, уповноваженою законодавством надавати оцінку оптимальності рішень поліцейського та ставлення до служби.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому, суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).
Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, суд вважає, що пункт другий наказу № 1493к від 07 серпня 2024 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині щодо застосування до до поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_21 (0007385) дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, прийнятий відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, передбачений законодавством України, відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для їх скасування.
Щодо інших позовних вимог, то суд зазначає що вони також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко