Справа № 120/2644/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2644/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

27 березня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року та додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

визнати протиправними дії державного реєстратора Щирук О.В. щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису за № 0055207 від 17.10.2016 щодо реєстрації ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця за індикаційним номером НОМЕР_1 та датою народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , виду економічної діяльності 95,29 (ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку) за заявою від 17.10.2016 та під фамілією, ім`ям та по батькові ОСОБА_2 ;

скасувати запис за № 0055207 від 17.10.2016 у Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо реєстрації ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця за індикаційним номером та датою народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , виду економічної діяльності 95,29 (ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку) за заявою від 17.10.2016 та під фамілією, ім`ям та по батькові ОСОБА_2 .

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.08.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо реєстраційної дії від 17.10.2016 №0055207 з реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за видом економічної діяльності 95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку (основний), за ідентифікаційним номером платника податків НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

В іншій частині вимог, а саме щодо визнання протиправними дій державного реєстратора - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради сплачений при зверненні до суду судовий збір пропорційно задоволеній частині в сумі 560,60 грн.

Додатковим рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.09.2024 заяву представника позивача задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

В іншій частині заяви, а саме щодо стягнення 20000 грн - відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зареєстрований як фізична особа підприємець.

Приймаючи додаткове рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що документальне підтвердження знайшли витрати позивача на правничу допомогу лише на суму 10000,00 грн. а враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, то витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню у сумі 5000,00 грн, що відповідає критерію розумності та співмірності.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3 після отримання інформації з Державної фіскальної служби у м. Вінниці не вжиті заходи щодо усунення невідповідності даних паспорту ОСОБА_2 та даних індикаційного номеру заявника, а внесені відомості у Державний реєстр, що мітились в заяві ОСОБА_2 від 17.10.2016, тому слід зазначити, що державним реєстратором не дотримано порядку проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, А тому його дії щодо внесення мого індикаційного номеру у Єдиний державний реєстр юридичних, фізичних осіб підприємців та громацьких формувань за реєстровим номером 0055207 по заяві ОСОБА_2 від 17.10.2016 є протиправними.

Щодо додаткового рішення вказано, що згідно акту виконаних та прийнятих робіт всі понесені позивачем витрати мають відношення до розгляду справи та понесені особисто. Вони є обґрунтованими та пропорційними до предмету позову з урахуванням ціни, документально підтверджені і підлягають до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що подання для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця реєстраційного номеру облікової картки платника податків не вимагалось, отже державний реєстратор не здійснював перевірку відповідності зазначеного в заяві номеру картки доданому в копії заявником.

Відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених Законом, не допускається. Відтак, державний реєстратор діяв в межах повноважень, підстави для відмови в проведенні реєстраційних дій, на час звернення ОСОБА_2 , відсутні.

Інформація щодо невідповідності даних в заяві про державну реєстрацію від 17.10.2016 надійшла в електронному форматі від Державної фіскальної служби України до реєстру після проведення державної реєстрації ФОП ОСОБА_2 ..

Крім того вказано, що державний реєстратор виконавчого комітету Вінницької міської ради ОСОБА_3 звільнений з займаної посади 16.11.2018 відповідно до Розпорядження голови Вінницької міської ради від 12.11.2018 №1523-о.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалами суду від 28.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою позивача на рішення та додаткове рішення та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

17.10.2016 до державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради звернулась гр. ОСОБА_2 з заявою про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця. В заяві, зокрема, було зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Державний реєстратор провів за вказаною заявою реєстраційні дії та вніс запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.10.2016 №0055207 з реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , за видом економічної діяльності 95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку (основний), за ідентифікаційним номером платника податків НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Позивач вважає дії державного реєстратора протиправними, тому звернувся до суду з метою скасування спірного запису.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755-IV), Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Єдиний державний реєстр ведеться державною мовою з використанням програмного забезпечення, розробленого відповідно до державних стандартів, що забезпечує його сумісність і взаємодію з іншими інформаційними системами та мережами, що становлять інформаційний ресурс держави.

Відповідно до ст. 9 Закону № 755-IV, відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:

1) відповідних заяв про державну реєстрацію;

2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій;

3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця, зокрема, 1) прізвище, ім`я, по батькові; 2) дата народження; 3) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта); 4) країна громадянства; 5) місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем); 6) види діяльності; 7) дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі; 8) інформація для здійснення зв`язку з фізичною особою - підприємцем: телефон та адреса електронної пошти; 9) підстави для зупинення розгляду документів.

Відповідно до ст. 13 Закону № 755-IV, технічний адміністратор Єдиного державного реєстру в день проведення реєстраційної дії забезпечує передачу до інформаційних систем, зокрема, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує єдину державну податкову політику та державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, - відомостей про проведення такої реєстраційної дії;

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру відомостей, зокрема, підтвердження присвоєння фізичній особі реєстраційного номера облікової картки платника податків із зазначенням цього номера або права здійснювати платежі за серією та номером паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) із зазначенням серії та номера паспорта - у день отримання запиту від суб`єкта державної реєстрації;

Згідно ст. 18 Закону № 755-IV, для державної реєстрації фізичної особи підприємцем подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем;

2) заява про обрання фізичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, - за бажанням заявника;

3) нотаріально засвідчена письмова згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника чи органу опіки та піклування - для фізичної особи, яка досягла шістнадцяти років і має бажання займатися підприємницькою діяльністю, але не має повної цивільної дієздатності.

Статтею 25 Закону № 755-IV встановлений порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, який включає:

1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів;

6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання;

8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів юридичної особи.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 звернулась до державного реєстратора відділу реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради із заявою від 17.10.2016 про державну реєстрацію її як фізичної особи-підприємця. В заяві, зокрема, було зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Державний реєстратор провів за вказаною заявою реєстраційні дії та вніс запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.10.2016 №0055207 з реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , за видом економічної діяльності 95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку (основний), за ідентифікаційним номером платника податків НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Відповідач свої дії вважає правомірними, оскільки подання для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця реєстраційного номеру облікової картки платника податків чинним законодавством не вимагалось, тому державний реєстратор не здійснював перевірку відповідності зазначеного в заяві номеру картки доданому в копії заявником.

Згідно ст. 9 Закону № 755-IV, відомості про фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Статтею 25 Закону № 755-IV передбачений порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, під час яких державний реєстратор, зокрема, здійснює перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів та перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації.

Відповідно до ст. 27 Закону № 755-IV, підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є, зокрема, невідповідність реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) відомостям, наданим відповідно до статті 13 цього Закону.

Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 18.03.2016 №795/5/371 затверджений Порядок інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань й інформаційними системами Державної фіскальної служби України (далі Порядок №795/5/371).

Даний Порядок визначає механізм інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) й інформаційними системами Державної фіскальної служби України, у тому числі обміну документами в електронній формі (далі - Інформаційна взаємодія).

У цьому Порядку під терміном «документи в електронній формі» слід розуміти запити суб`єкта державної реєстрації, копії заяв про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування, та/або реєстраційних заяв про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заяв про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій, відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів, відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відомості про узгодження плану реорганізації юридичних осіб, а також інші документи в електронній формі, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

При здійсненні Інформаційної взаємодії задіяні інформаційні системи Міністерства юстиції України - Реєстр; Державної фіскальної служби України - Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, Реєстр самозайнятих осіб, який є складовою Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, та Реєстр страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстри Державної фіскальної служби України).

Отже суб`єкт державної реєстрації здійснює запити щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків за заявами громадян.

Матеріалами справи підтверджується, що Вінницька ДПІ при обробці відомостей про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 із вказаним РНОКПП - НОМЕР_1 , які надійшли 17.10.2016, виявлено некоректність заповнення відомості, а саме, невідповідність вказаного реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та прізвища/ім`я/по-батькові фізичної особи. Тому, керуючись п. 12 Порядку №795/5/371, Вінницька ДПІ направила до Реєстру повідомлення про неприйняття відповідної відомості із зазначенням причин її неприйняття.

При цьому судом першої інстанції правильно враховано, що подання для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця реєстраційного номеру облікової картки платника податків чинним законодавством не вимагалось.

Проте, відповідно до ст. 9 Закону № 755-IV відомості про фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру, зокрема, на підставі відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Водночас, судом першої інстанції враховано, що оскільки в порядку обміну інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та інформаційними системами Державної фіскальної служби України виявлені невідповідності, то державний реєстратор в силу приписів п. 13 Порядку №795/5/371 вживає заходів для усунення недоліків, що призвели до неприйняття Державною фіскальною службою України відомостей з Реєстру, після чого виправлені відомості передаються до Державної фіскальної служби України відповідно до цього Порядку.

Тобто протиправність дій державного реєстратора проявилася саме у невжитті заходів для усунення недоліків, що призвели до неприйняття Державною фіскальною службою України відомостей з Реєстру та передачі виправлених відомостей до Державної фіскальної служби України.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що позивач не зареєстрований як фізична особа підприємець, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань фізичною особою-підприємцем зареєстровано ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Відповідно до листа ГУ ДПС у Вінницькій області від 06.12.2023 ОСОБА_1 не зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не зареєстрований як фізичної особи-підприємця, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про протиправність дій відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису №0055207 від 17.10.2016 щодо реєстрації ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця за індикаційним номером та датою народження 12.08.1997, виду економічної діяльності 95.29 (Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку) за заявою від 17.10.2016 під фамілією, ім`ям та по батькові ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Щодо оскарження додаткового рішення, яким здійснено розподіл судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно матеріалів справи 03.09.2024 представник позивача подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі у розмірі 20000,00 грн. До заяви додані документи на підтвердження розміру витрат.

06.09.2024 представник відповідача подала клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У вказаній заяві представник вказала, що представником позивача не доведено, що витрати на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн були фактичними та неминучими, не обґрунтовано час витрачений на складання заяв та запитів, оскільки дана категорія справ не є складною та не тягне за собою значну втрату часу.

Згідно наданих позивачем доказів, між адвокатом Чуприною О.М. (далі - Адвокат) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) укладений Договір про надання правничої допомоги від 03.12.2023 № 8 (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору, предметом даного Договору є надання Адвокатом всіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту в межах КАС України, ЦПК України, КПК України, які розглядаються в судах України, державних органах та установах України, правоохоронних органах.

Згідно із п. 3.1 Договору, сума оплати за дорученням з надання правничої допомоги визначається за погодженням сторін до виконання доручення. Оплата наданих адвокатом послуг за даним договором складається з авансового платежу та оплати наданих послуг за участь у судових засіданням. Авансовий платіж вноситься в момент укладення угоди або на протязі місяця частками, за умови надання згоди адвокатом, оплата за участь в судовому засіданні вноситься після закінчення кожного судового засідання.

Оплата наданих послуг становить 1500,00 грн за годину праці адвоката. Не повернуті судом сума сплаченого гонорару за надання правничої допомоги, у випадку закінчення справи винесенням рішення, ухвали про залишення позову без розгляду, відмови від позову, укладення мирової угоди, адвокатом клієнту не повертається (п. 3.5 Договору).

Згідно із Актом виконаних та прийнятих робіт по наданню правничої допомоги ОСОБА_1 по справі за № 120/2644/24 виконані та прийняті наступні роботи:

- ознайомлення з обставинами виниклих між ОСОБА_1 та Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради правовідносин з приводу реєстрації фізичної особи, як фізичної особи-підприємця. Надання консультації з приводу реєстрації та внесення даних у Єдиний Державний реєстр, порядок припинення підприємницької діяльності та внесення відомостей у Єдиний державний реєстр, порядку розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, визначення з переліком доказів необхідних для обґрунтування позовної заяви, досудовий порядок врегулювання спору - 1 година;

- виготовлення запиту до Державної податкової інспекції ГУ ДПС у Вінницької області - 30 хвилин;

- виготовлення запиту до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради - 30 хвилин;

- виготовлення позовної заяви - 4 години;

- виготовлення заяви про поновлення строку на звернення до суду за захистом - 1 година;

- виготовлення заяви про витребування доказів - 1 година;

- виготовлення заяви про призначення судово-почеркознавчої експертизи - 1 година;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву та виготовлення заяви про зміну позовних вимог - 1 година;

- участь в судових засіданням 10.07.2024 та 27.08.2024 - 3 години;

- виготовлення заяви про розподіл судових витрат, акту виконаних робіт та розрахунку - 1 година.

Всього з надання правничої допомоги за договором від 03.12.2023 № 8 витрачено 14 годин.

Відповідно до розрахунку вартості виконаної роботи по справі за № 120/2644/24 оплата наданих послуг становить 1500,00 грн за годину праці адвоката. Загальна тривалість витраченого часу на надання юридичної допомоги становить 14 годин.

14 годин х 1500,00 грн = 15000,00 грн + 6000,00 грн = 21000,00 грн.

Згідно із квитанціями до прибуткового касового ордеру № 8 від 03.12.2023 та № 9 від 10.07.2024 позивач сплатив за надані послуги 20000,00 грн.

Таким чином понесені витрати позивачем на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів враховує, що частиною 5 ст. 134 КАС України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.

У постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

З урахуванням зазначеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При цьому враховуючи надані позивачем докази понесених витрат на правничу допомогу, суд не заперечує обґрунтованості встановленого договірними відносинами розміру адвокатського гонорару, який було сплачений позивачем за надані послуги

Проте, колегія суддів оцінює співмірність заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, з урахуванням обсягу необхідної правової допомоги, складністю справи, ціною позову, значенням даної справи для сторін, виходячи з обсягу та характеру доказів у справі, кількості сторін та відсутності інших учасників у справі, виходячи з фактично витраченого представником позивача часу та наданих послуг, а також кількості підготовлених документів та їх зміст.

Водночас судом першої інстанції вірно вказано, що послуги щодо підготовки заяви про поновлення строку на звернення до суду є завищеним, з огляду на те, що зміст такої заяви є аналогічним змісту позовної заяви.

В апеляційній скарзі скаржник вказує про те, що позов викладено на 8 аркушах, а заяву про поновлення строку - на 3 аркуша та вказує на ідентичні за змістом абзаци цих документів.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що судом першої інстанції вказано про те, що позов та заява про поновлення строку є аналогічними, а не ідентичними.

Представником позивача було подано заяву про витребування доказів, проте суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що витрачений час для написання вказаної заяви є завищеним, оскільки підготовка відповідної заяви не потребує будь-якого додаткового правового аналізу, яке не було надано адвокатом під час підготовки позовної заяви.

Також судом першої інстанції правильно враховано, що змінюючи позовні вимоги представник позивача фактично змінила лише прізвище державного реєстратора, дії якого просила визнати протиправними, тому послуги щодо написання заяви про зміну позовних вимог теж є завищеними.

Щодо складання заяви про призначення судово-почеркознавчої експертизи, то судом першої інстанції правильно відхилено обґрунтованість відшкодування витрат за вказану послугу, оскільки ухвалою від 10.07.2024, суд відмовив у її задоволенні.

З огляду на викладене, документальне підтвердження знайшли витрати позивача на правничу допомогу лише на суму 10000,00 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача в цій справі є позовними вимогами немайнового характеру, отже витрати на правничу допомогу підлягають пропорційному відшкодуванню виходячи із задоволеної частини позовних вимог.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки адміністративний позов задоволено частково, то витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню у сумі 5000,00 грн, що відповідає критерію розумності та співмірності.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року та додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.