Справа № 280/8167/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/8167/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року

у справі №280/8167/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 01.12.2023 по 05.03.2024 у розмірі 30000 гривень на місяць;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 01.12.2023 по 05.03.2024 у розмірі 30000 гривень на місяць.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі №280/8167/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 01.12.2023 по 05.03.2024 у розмірі 30000 в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання ОСОБА_1 бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 01.12.2023 по 05.03.2024 у розмірі 30 000 в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом зазначено, що Перелік бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 гривень на місяць, затверджений наказами Міністра оборони України від 20.11.2023 №3263/дск та від 01.02.2024 №391/дск. Виплата додаткової винагороди здійснювалась позивачу включно до листопада 2023, разом з тим відповідачем не надано доказів правомірності припинення виплати позивачу додаткової грошової винагороди з 01.12.2023. При цьому, відповідач не наводить жодної інформації про будь-які факти зміни виконуваних позивачем завдань, умов служби тощо, які б могли становити підставу для припинення виплати додаткової грошової винагороди.

Не погодившись з рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі № 280/8176/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 30000 грн є виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань затверджених Міністерством оборони України. Зазначений перелік затверджений наказом Міністра оборони України від 20.11.2023 №3263/дск. У зв`язку з тим, що Перелік не передбачає виплату додаткової винагороди за виконання завдань з підтримання військової дисципліни, виплата позивачу у спірний період не здійснювалась. Також зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2024 №67 позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків в м. Синельникове Дніпропетровської області 04.03.2024, тому судом безпідставно задоволено позовні вимоги по 05.03.2024.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Військовою частиною НОМЕР_1 11.03.2025 подано клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі. Відповідач просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №460/21394/23.

В обґрунтування клопотання, відповідач зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі № 280/8176/24 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, ОСОБА_1 просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що з квітня 2024 року він постійно знаходився в зоні ведення бойових дій.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 у справі №280/8167/24 поновлено позивачу строк звернення до суду. Судом зазначено, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є поважними, оскільки вони безпосередньо обумовлені тим, що позивач з моменту впровадження в Україні воєнного стану по теперішній час перебуває на військовій службі, та з квітня його переведено до в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується військовим квитком.

В апеляційній скарзі відповідачем не наведено заперечень щодо правомірності наведених висновків суду першої інстанції та відсутні посилання на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Таким чином, питання щодо поновлення строку звернення до суду з цим позовом не є предметом розгляду в межах цього апеляційного провадження.

Крім того, розгляд Верховним Судом справи №460/21394/23 жодним чином не впливає на правовідносини, що є предметом розгляду у справі №280/8167/24.

Отже зупинення апеляційного провадження призведе до затягування розгляду справи, тому у задоволені даного клопотання судова колегія відмовила.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 16.03.2022 по 05.04.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 24.04.2023 по 04.03.2024 позивач перебував у відряджені в м. Синельниково, де приймав участь у виконанні заходів на підставі бойового розпорядження. Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.04.2023 №106 на виконання бойового розпорядження позивача відряджено до АДРЕСА_1 з 24.04.2023 до окремого розпорядження з метою виконання завдань з підтримання військової дисципліни в АДРЕСА_1 .

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №85/42дск від 21.04.2023, завданням є: з метою підтримання правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, на вулицях і в громадських місцях, місцях проведення заходів за участю військовослужбовців, виконання заходів по запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень серед військовослужбовців, сприяння в межах компетенції органам державної влади, органам місцевого самоврядування, органам військового управління та військовому командування у виконанні покладених відповідно до законодавства обов`язків та виконання інших заходів з підтримання військової дисципліни та правопорядку в АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2024 №67 позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 з АДРЕСА_1 та приступив до виконання службових обов`язків з 04.03.2024.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №105 від 5 квітня 2024 року, позивача виключено зі списків особового складу військової частини з 05 квітня 2024 року та відряджено до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_3 на адвокатський запит вих. №35/1340 від 19.08.2024 та доданих до відповіді копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 №260 від 05.12.2023 Про виплату додаткової винагороди за листопад 2023 року, №103 від 05.04.2024 під час проходження військової служби позивачу здійснювалось нарахування та виплата додаткової винагороди за деякі періоди листопаду 2023 року та за березень 2024 року на підставі рапортів капітана.

Посилаючись на те, що у період з 01.12.2023 року по 05.03.2024 року позивачу була припинена виплата додаткової грошової винагороди, хоча його обов`язки та порядок проходження служби не змінились в порівнянні з попередніми місяцями позивач звернувся до сулу з цим позовом.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (абзац перший частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац другий частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (постанова КМУ №704), яка набрала чинності з 01.03.2018 року.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Постанови №704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 43 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 були внесені зміни до Постанови №168, а саме: Пункт 2-1 викладено в такій редакції: Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

На виконання вищезазначених змін, наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 44 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 № 177/39233), який набув чинності з 01.02.2023, внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (Порядок №260)) - доповнено розділом XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 2 розділу ХХХІV Порядку №260 (у редакції, чинній у період з лютого по липень 2023 року включно) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Виходячи з аналізу вказаних вище положень пункту 2 розділу ХХХІV Порядку №260, останні, за висновками суду, жодним чином не змінюють визначений пунктом 1 Постанови №168 розмір додаткової винагороди, оскільки як Порядок №260, так і Постанова №168, визначають розмір такої додаткової винагороди у вигляді 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць.

При цьому, положення пункту 2 розділу ХХХІV Порядку №260 лише конкретизують та визначають порядок та умови виплати такої додаткової винагороди у вигляді здійснення виплати військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), додаткової винагороди 30000 гривень в розрахунку на місяць, однак лише пропорційно часу виконання таких бойових (спеціальних) завдань.

Таким чином, умовами виплати такої додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. є: 1) період дії воєнного стану; 2) виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Заперечуючи право позивача на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000 грн відповідач посилається на те, що виконувані у спірний період завдання не належать до визначених наказом Міністра оборони України від 20.11.2023 №3263/дск, за виконання яких передбачена виплата додаткової винагороди, а тому з 01.12.2023 виплату додаткової винагороди припинено.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Перелік бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди за період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30000 гривень на місяць, затверджений Міністром оборони України від 20.11.2023 №3263/дск.

05 травня 2025 року до апеляційного суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому представник військово частини НОМЕР_1 просить витребувати у Міністерства оборони України:

- Перелік бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди за період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30 000 гривень на місяць, затверджений Міністром оборони України від 20.11.2023 №3263/дск;

- Перелік бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди за період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30 000 гривень на місяць, затверджений Міністром оборони України від 01.02.2024 №391/дск;

- інші письмові докази, що можуть підтвердити або спростувати наявність виконуваних позивачем завдань у відповідних Переліках завдань, за виконання яких здійснюється виплата додаткової винагороди.

Так, відповідач, не заперечуючи наявності у нього запитуваних документів посилається на відсутність згоди від Міністерства оборони України на надання таких документів до суду.

Отже відповідач намагається перекласти визначений статтею 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності своїх дії на іншу особу, яка не є стороною у цій справі.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що з моменту отримання відповідачем ухвали суду першої інстанції про відкриття адміністративного провадження минуло більше семи місяців і цього часу було більше ніж достатньо для надання до суду доказів правомірності припинення виплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 з 01.12.2023.

Оскільки відповідачем ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду не надано доказів того, що виконувані позивачем завдання в період з 01.12.2023 по 05.03.2024 не входять до переліку бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків з м. Синельникове Дніпропетровської області 04.03.2024, оскільки сам по собі факт переведення позивача не свідчить про припинення права позивача на отримання додаткової винагороди. До того ж, доказів на відсутність у позивача права на отримання додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 з 04.03.2024, чи виплати такої винагороди відповідачем не надано.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі №280/8167/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко