Справа № 711/7221/24
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7221/24
Номер провадження2-а/711/4/25
РІШЕННЯ
18 березня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого - судді Демчика Р.В. секретаря судового засідання Бутовської Д.О., за участь представника позивача Нестеренка О.Ф., представника відповідача Горголь А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученка Сергія Миколайовича, начальника Черкаського міжрегіонального управління Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацака Єгора Івановича, Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученка Сергія Миколайовича, начальника Черкаського міжрегіонального управління Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацака Єгора Івановича, Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позов обгрунтовує тим, що Руденко С.І вважає незаконною і необґрунтованою постанову головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученко С.М. від 06.09.2024 №093/24 (далі - Постанова №093/24). Очолює Управління Мацак Є.І., який є начальником ОСОБА_2 . Копія постанови №093/24 в день її прийняття (06.09.2024) оформлена в паперовій формі не була. ОСОБА_1 09.09.2024 отримав копію постанови №093/24 безпосередньо в адміністративному приміщенні Управління.
Отже, 09.09.2024 ОСОБА_1 об`єктивно отримав можливість ознайомитися із її змістом.
Цією постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.116 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 гривень.
ОСОБА_1 вважає себе невинним у вчиненні адміністративного правопорушення та стверджує, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки не порушував вимоги ч.6 ст.34 Закону України від 03.12.2020 №1054-IX «Про внутрішній водний транспорт», ч.1 ст.116 КУпАП, оскільки на борту судна були в наявності індивідуальні рятувальні засоби у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна.
Від імені органів морського і внутрішнього водного транспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 116 і 118 цього Кодексу, - державний інспектор центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського та внутрішнього водного транспорту, інспектор служби капітана морського порту.
Відтак, протокол мають право складати: керівник територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського та внутрішнього водного транспорту, його заступники; державний інспектор центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського та внутрішнього водного транспорту.
Протокол від 09.08.2024 року №0141 складений ОСОБА_2 , який не є особою, що визначена в наведених нормах права (пункт 4) ч.2, ч.1 ст.225, речення першому ч.2 ст.255 КУпАП. Отже протокол №0141 є неналежним і недопустимим доказом правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення №ЧРК-0149 не містить належних і допустимих доказів, які безсумнівно, «поза розумним сумнівом», підтверджують вчинення ним передбаченого частиною 1 ст.116 КУпАП правопорушення.
Справа про адміністративне правопорушення №ЧРК-0149 не містить належних і допустимих доказів, які безсумнівно, «поза розумним сумнівом», підтверджують вчинення ним передбаченого частиною 1 ст.116 КУпАП правопорушення.
З огляду на вказане, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.116 КУпАП мають тлумачаться на його користь, отже справа №ЧРК-0149 за Протоколом №0141 підлягає закриттю згідно пункту 1) ч.1 ст.247 цього Кодексу.
Згідно з диспозицією ч.6 ст.34 Закону №1054-IX, ч.1 ст.116 КУпАП:
На борту будь-якого малого моторного судна під час його руху повинні бути в наявності індивідуальні рятувальні засоби у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна. Такі засоби повинні бути легкодоступними для людей, які перебувають на борту судна. Судноводій малого судна має право прийняти рішення про обов`язкове застосування людьми на борту судна таких засобів за наявності небезпеки для людського життя, зокрема у разі несприятливих погодних умов, небезпечного хвилювання, інтенсивного руху суден (ч.6 ст.34 Закону №1054-IX).
Адміністративним правопорушенням є керування судноводіями малими суднами, що підлягають обов`язковій реєстрації, водними мотоциклами, не зареєстрованими у встановленому порядку, або на які не нанесено назву (ідентифікаційний номер), або на борту яких немає необхідних сигнальних чи рятувальних засобів, суднових документів, або з порушенням правил завантаження, норм пасажиромісткості, обмежень щодо району та умов плавання (ч.1 ст.116 КУпАП).
Отже, об`єктивна сторона передбаченого ч.6 ст.34 Закону №1054-IX, ч.1 ст.116 КУпАП правопорушення полягає у керуванні судноводієм малим судном на борту якого під час його руху немає необхідних сигнальних чи рятувальних засобів у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна.
Відтак, особа, яка склала Протокол №0141, зобов`язана у встановленому Законом порядку виявити і приєднати до протоколу докази про керування судноводієм ОСОБА_1 малим судном на борту якого під час його руху немає необхідних сигнальних чи рятувальних засобів у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна.
Згідно з диспозицією ч.6 ст.34 Закону №1054-IX, ч.1 ст.116 КУпАП:
На борту будь-якого малого моторного судна під час його руху повинні бути в наявності індивідуальні рятувальні засоби у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна. Такі засоби повинні бути легкодоступними для людей, які перебувають на борту судна. Судноводій малого судна має право прийняти рішення про обов`язкове застосування людьми на борту судна таких засобів за наявності небезпеки для людського життя, зокрема у разі несприятливих погодних умов, небезпечного хвилювання, інтенсивного руху суден (ч.6 ст.34 Закону №1054-IX).
Адміністративним правопорушенням є керування судноводіями малими суднами, що підлягають обов`язковій реєстрації, водними мотоциклами, не зареєстрованими у встановленому порядку, або на які не нанесено назву (ідентифікаційний номер), або на борту яких немає необхідних сигнальних чи рятувальних засобів, суднових документів, або з порушенням правил завантаження, норм пасажиромісткості, обмежень щодо району та умов плавання (ч.1 ст.116 КУпАП).
Отже, об`єктивна сторона передбаченого ч.6 ст.34 Закону №1054-IX, ч.1 ст.116 КУпАП правопорушення полягає у керуванні судноводієм малим судном на борту якого під час його руху немає необхідних сигнальних чи рятувальних засобів у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна.
Відтак, особа, яка склала протокол №0141, зобов`язана у встановленому Законом порядку виявити і приєднати до протоколу докази про керування судноводієм ОСОБА_1 малим судном на борту якого під час його руху немає необхідних сигнальних чи рятувальних засобів у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна.
В постанові №093/24 не зазначено доказів, оцінюючи які ОСОБА_2 прийшов до висновку, що: ОСОБА_1 09.08.2024 в 15:30 год. керував судном «БМК-130» з ідентифікаційним номером «КАС-1303-К», тобто, що це судно рухалося і на його борту перебувала конкретно установлена кількість людей, були відсутні саме під час руху індивідуальні рятувальні засоби у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна.
Відтак нез`ясовані указані в статті 280 КУпАП обставини, а саме: чи було вчинено передбачене ч.1 ст.116 КУпАП адміністративне правопорушення; чи винний ОСОБА_1 в його вчиненні; чи підлягає він адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підставі наведеного просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученко Сергія Миколайовича від 06.09.2024 №093/24, провадження в справі №ЧРК-0149 про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1) ч.1 ст.247 КУпАП, судові витрати віднести за рахунок відповідачів.
Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.09.2024 року. Розгляд адміністративної справи проводився в позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України.
23.10.2024 року на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов відзив Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України.
У відзиві представник відповідача посилається на те, ч.6 ст. 34 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» визначено, що на борту будь-якого малого моторного судна під час його руху повинні бути в наявності індивідуальні рятувальні засоби у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна. Такі засоби повинні бути легкодоступними для людей, які перебувають на борту судна. Судноводій малого судна має право прийняти рішення про обов`язкове застосування людьми на борту судна таких засобів за наявності небезпеки для людського життя, зокрема у разі несприятливих погодних умов, небезпечного хвилювання, інтенсивного руху суден.
Вказана норма кореспондується з Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації «Про затвердження Правил плавання для малих, спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді у Черкаській області» від 01.06.2023 № 02/03-08-01-09/1706.
Таким чином, законодавець чітко передбачив, що на борту судна під час його руху повинні бути в наявності індивідуальні рятувальні засоби у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна та розміщені легкодоступними для людей, які перебувають на борту судна
З огляду на викладене висновується, що позивач здійснюючи вихід у рейс судна внутрішнього плавання зобов`язаний був мати індивідуальні рятувальні засоби у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна, що в свою чергу порушено Позивачем та зафіксовано суб`єктом владних повноважень.
Щодо зазначення відповідачами у вказаній справі головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученка С.М та начальника Черкаського міжрегіонального управління Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацака Є.І., однак, на думку Адміністрації судноплавства, це є неналежні відповідачі у даній справі.
Так, Адміністрація судноплавства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також діє на підставі Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 212.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 212 Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем?єр - міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.
Пунктом 11 Положення № 212 передбачено, що Голова Адміністрація судноплавства, зокрема, затверджує положення про самостійні структурні підрозділи апарату Адміністрації судноплавства.
Наказом «Про затвердження положень Черкаське міжрегіональне управління Державної служби Морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України та його структурні підрозділи» від 15.05.2024 № 148, затверджено Положення Черкаського міжрегіонального управління Адміністрації судноплавства.
За приписами пункту 1 Положення № 148 Черкаське міжрегіональне управління є самостійним структурним підрозділом Державної служби Морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України.
Також, в Структурі апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженій наказом Голови Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 22.04.2024 № 117 визначено Черкаське міжрегіональне управління самостійним структурним підрозділом.
Відповідно до статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, структурні підрозділі не можуть виступати відповідачем у спірних правовідносинах.
Більш того, Адміністрація судноплавства зазначає, що головний спеціаліст відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученком С.М. відповідно до підпункту 7 пункту 3 Посадової інструкції, затвердженої наказом голови Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 15.07.2024, складає протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про порушення вимог законодавства про внутрішній водний транспорт. У випадках встановлених законодавством розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Так, відповідно до Штатного розпису апарату Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на 2024, затвердженого наказом Голови Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 28.06.2024 № 190, в Черкаському міжрегіональному управлінні відсутня посада державного інспектора, проте, наявна посада головного спеціаліста, до повноваження якого відноситься:
-складання протоколу про адміністративні правопорушення;
-розгляд справ про адміністративні правопорушення;
-накладання адміністративних стягнень.
Положеннями статті 225 КУпАП передбачено, що від імені органів морського і внутрішнього водного транспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 116 і 118 цього Кодексу, - державний інспектор центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського та внутрішнього водного транспорту, інспектор служби капітана морського порту.
З урахуванням викладено, головний спеціаліст відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученком Сергієм Миколайовичем наділений повноваженнями складати протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про порушення вимог законодавства про внутрішній водний транспорт.
Просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 в судові засідання не з`явилися.
Представник Держаної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом встановлено, що 09.08.2024 року в адміністративних межах с.Червона Слобода головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управліния Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученко С.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №0142, відповідно до якого 09.08.2024 року об 15.30 год. судноводій Руденко С.І. не пред`явив під час огляду судна «БМК-130», з ідентифікаційним номером «КАС-1303-К» необхідну кількість індивідуальних рятувальних засобів, чим порушив ч.6 ст. 34 Закону України «Про внутрішній транспорт», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 116 КУпАП.
Постановою головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управліния Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученка С.М №093/24 від 06.09.2024 року, за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №0141, ОСОБА_1 , визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.116 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Відповідно до вказаної постанови, 09.08.2024 року об 15.30 год. судноводій ОСОБА_1 керував судном «БМК-130», з ідентифікаційним номером «КАС-1303-К» та не пред`явив необхідну кількість індивідуальних рятувальних засобів, чим порушив ч.6 ст. 34 Закону України «Про внутрішній транспорт», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 116 КУпАП.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Так, згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст.116 КУпАП визначено, що керування судноводіями малими суднами, що підлягають обов`язковій реєстрації, водними мотоциклами, не зареєстрованими у встановленому порядку, або на які не нанесено назву (ідентифікаційний номер), або на борту яких немає необхідних сигнальних чи рятувальних засобів, суднових документів, або з порушенням правил завантаження, норм пасажиромісткості, обмежень щодо району та умов плавання - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 74 ч 1 ст.1 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» визначено, що судноводій - особа, яка має право керування судном, водним мотоциклом.
Відповідно до п.35 ч.1 ст.1 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» мале судно - будь-яке судно довжиною до 20 метрів (крім пасажирських суден, буксирів та штовхачів, призначених для ведення складу суден, які не є малими, плавучого обладнання, криголамів, поромів, плавучого обладнання суднових шлюпок і плотів, спортивних суден, а також водних мотоциклів і засобів для розваг на воді).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» цей Закон регулює відносини у сфері внутрішнього водного транспорту, використання суден, внутрішніх водних шляхів та їх берегових смуг для судноплавства, визначає правовий режим річкових портів і терміналів, об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту.
Відповідно до ч.6 ст. 34 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» на борту будь-якого малого моторного судна під час його руху повинні бути в наявності індивідуальні рятувальні засоби у кількості, не меншій ніж кількість людей на борту судна. Такі засоби повинні бути легкодоступними для людей, які перебувають на борту судна. Судноводій малого судна має право прийняти рішення про обов`язкове застосування людьми на борту судна таких засобів за наявності небезпеки для людського життя, зокрема у разі несприятливих погодних умов, небезпечного хвилювання, інтенсивного руху суден.
Згідно вимог п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 1.3 Порядку, органи морського і річкового транспорту розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 114, 115, 116, 116-1, 116-2, 116-3, 117, 118, частиною першою ст.120, частиною 3 статті 129, частинами п`ятою та шостою статті 130, частиною другою статті 133, частиною першою статті 134, абзацом десятим статті 135, статтями 136 та 188-15 КУпАП.
Зазначений пункт Порядку кореспондується з вимогами статті 225 КУпАП.
Як передбачено ч.1 та ч.2 п.4 ст.225 КУпАП, органи морського і внутрішнього водного транспорту розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил охорони порядку і безпеки плавання на морському і внутрішньому водному транспорті, правил користування морськими суднами та суднами внутрішнього плавання, правил охорони порядку і безпеки плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил випуску судна у плавання або допуск до керування судном осіб, які не мають відповідного документа, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, в акваторії морського порту, правил реєстрації суден, правил користування малими, спортивними суднами та водними мотоциклами, правил безпечної експлуатації баз для стоянки малих суден, правил пожежної безпеки на морському і внутрішньому водному транспорті, допуск до керування морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом осіб, які перебувають у стані сп`яніння, передачу керування судном особі, яка перебуває у стані сп`яніння, керування річковими, малим, спортивним судном або водним мотоциклом судноводіями у стані сп`яніння, у тому числі вчинене особами, які не мають права керування плавучими засобами, ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, недопуск на судна внутрішнього водного плавання посадових осіб, уповноважених на проведення перевірок суден, перевезення ручної поклажі понад установлені норми морським і внутрішнім водним транспортом, безквитковий проїзд на суднах морського і внутрішнього водного транспорту, порушення порядку провадження господарської діяльності (у частині порушення порядку провадження господарської діяльності у сферах морського і внутрішнього водного транспорту), невиконання законних вимог посадових осіб органів морського і внутрішнього водного транспорту (статті 114, 115, 116, 116-1, 116-2, 116-3, 118, 118-1, частина перша статті 120, частина третя статті 129, частина перша статті 134, абзац десятий статті 135, стаття 164 (у частині порушення порядку провадження господарської діяльності у сферах морського і внутрішнього водного транспорту), стаття 188-15 цього Кодексу)
Від імені органів морського і внутрішнього водного транспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 116 і 118 цього Кодексу, - державний інспектор центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського та внутрішнього водного транспорту, інспектор служби капітана морського порту.
Згідно з п.4.8 Порядку уповноважена особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, діє за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись нормами законодавства і правосвідомістю.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.
Адміністрація судноплавства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також діє на підставі Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 212.
Адміністрація судноплавства здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Пунктом 7 розділу 3 Посадової інструкції головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління, яка затверджена Головою Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України 15.07.2024 року, головний спеціаліст відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління складає протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про порушення вимог законодавства про внутрішній водний транспорт. У випадках встановлених законодавством розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
З огляду на викладене, суд вважає, що головний спеціаліст відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученко С.М. є уповноваженою особою, у розумінні положень Закону України «Про внутрішній водний транспорт», Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 212, ст.225 КУпАП, - посадовою особою щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами чого ним була винесена оскаржувана постанова.
Згідно оскаржуваної постанови, 09.08.2024 року об 15.30 год. судноводій ОСОБА_1 керував судном «БМК-130», з ідентифікаційним номером «КАС-1303-К» та не пред`явив необхідну кількість індивідуальних рятувальних засобів, чим порушив ч.6 ст. 34 Закону України «Про внутрішній транспорт», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 116 КУпАП.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до висновків Верховного Суду викладених в п.36, п.37, п.38 постанови від 24.04.2019 року у справі №524/4247/17, наданий відповідачем до суду відеозапис, в якому зафіксований момент правопорушення є належним та допустимим доказом згідно статті 73 - 74 КАС України.
Навпаки, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває у металевій конструкції на березі водойми. Також на відеозаписом взагалі не зафіксоване місцезнаходження судна«БМК-130», з ідентифікаційним номером «КАС-1303-К», та не зафіксовано те, що вказане мале моторне судно рухається, та на його борту знаходяться люди.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_4 не доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 116 КУпАП, оскільки доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не надано.
Стосовно належного відповідача у даній адміністративній справі, необхідно зауважити наступне.
В силу положень частин першої та другої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Суд зазначає, що відповідно до п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
У постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а, Верховний Суд виклав правовий висновок, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
З урахуванням викладеного, слід наголосити на тому, що начальник Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Мацак Є.І. та головний спеціаліст відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученко С.М. є неналежними відповідачем у даній справі, що є самостійною підставою для відмови у позові до вказаних відповідачів.
Разом з тим, згідно положення про Черкаське міжрегіональне управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України №В-5-25, Черкаське міжрегіональне управління (далі - Управління) є самостійним структурним підрозділом Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства). Управління безпосередньо підпорядковується Голові адміністрації судноплавства
Як було зазначено вище, Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.
Адміністрація судноплавства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також діє на підставі Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 212.
Адміністрація судноплавства здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи, а тому суд приходить до висновку про те, що Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України є належним відповідачем у справі.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 605,60 грн., рішенням якого порушені права ОСОБА_1 .
На підставі ч.2 ст.19, 65 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 210, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 241-246, 255, 268, 271, 272, 269, 286, 293 КАС України, суд,
Визнати протиправною та скасувати постанову головного спеціаліста відділу державного нагляду (контролю) за безпекою судноплавства та контролю суден Черкаського міжрегіонального управління Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Онученка Сергія Миколайовича від 06.09.2024 року №093/24.
Закрити провадження у адміністративні справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 116 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Шостого адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий: Р. В. Демчик