Справа № 160/24908/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24908/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Бендес А.Г.

за участю представника позивача Шаповалова П.В.

представника відповідача Бережної К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ІСІДА"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року (головуючий суддя Юхно І.В.)

в адміністративній справі №160/24908/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ІСІДА" до відповідачів: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ІСІДА", звернувся 28.09.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому, з урахуванням уточнень, просив (а.с.55-60):

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.05.2023 року № прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ісіда» нараховано пеню у розмірі 353495,13 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що з 02.04.2020 року Товариством «Агрофірма «Ісіда» внесено до реєстру осіб, які здійснюють операції з товарами в процесі зовнішньоекономічної діяльності, обліковий номер UА4. ТОВ «Агрофірма «Ісіда» у повній мірі забезпечене основними засобами та виробничими потужностями для ведення господарської діяльності. 28.03.2022 року Позивачем укладено зовнішньоекономічний контракт MCIS22031 з Фірмою «Magrat Commodities AG» (Швейцарія) на придбання добрива YaraMila NPK 16-27-7 в кількості 134 тони за 160 130 доларів США (далі - Контракт, завірена копія додається). За умовами контракту оплата за товар в розмірі 100% здійснюється банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця протягом 3-х днів після виставлення рахунку та підписання договору. Терміни валютного контролю станом на дату укладання Контракту - 365 днів згідно постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 (даті Положення №5). 05.04.2022 року Позивач на підставі платіжної інструкції в іноземній валюті №3 від 31.03.2022 року сплатив на рахунок продавця 50000 доларів США, що підтверджується випискою по рахункам за 05.04.2022 (завірені копії додаються). У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану в Україні, Правлінням НБУ прийнято Постанову від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», від 07.07.2022, якою встановлено з 05 квітня 2022 року граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів - 180 календарних днів. 14.04.2022 року ТОВ «АФ «Ісіда» на підставі платіжної інструкції в іноземній валюті №4 від 13.04.2022 року сплатило на рахунок продавця 110306,30 доларів СІНА, що підтверджується випискою по рахункам за 14.04.2022 (завірені копії додаються). Термін поставки товару - з 01.04.2022 року по 01.07.2022 року (п. 4.5 Контракту). Продавець не зміг здійснити поставку товару згідно умов зазначеного вище договору. В ході усних переговорів, які проводились відповідно до п. 10. Контракту, термін поставки було подовжено до 28.09.2022 року, тобто в межах термінів валютного контроля згідно законодавства України. 27.09.2022 року стало відомо, що Продавець не встигає виконати умови договору до 30.09.2022 року, але пропонує подовжити терміни постачання товару. Позивач, як сторона договору не погодився з цими термінами, тому що ці терміни порушують терміни валютного контролю, встановлені в Україні. Також, Позивачем було вивчено можливість пред`явлення позову до Продавця. Згідно п. 10.2 Контракту, цей Контракт регулюється виключно швейцарським законодавством. Місце арбітражу - Женева, Швейцарія (п. 10.3 Контракт)). Встановлено, що економічно недоцільно вести арбітраж по даному питанню. З метою мінімізації витрат було прийнято рішення розірвати договір в односторонньому порядку. В зв`язку з чим 27.09.2022 року між продавцем та Позивачем укладено Договір розірвання («Угода про розірвання»), згідно якої зазначений договір від 28.03.2022 року вважається розірваним (завірена копія надається). Згідно п. 8.3 Контракту, якщо Покупець в односторонньому порядку відмовляється від виконання цього договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 3500 доларів США. У відповідності п. 2 абз. 6 договору розірвання Продавець має повернути 156630 доларів США. 30.09.2022 року, тобто без порушення термінів валютного контролю. Продавцем були перераховані кошти в сумі 156630 доларів США через рахунок банка-кореспондента, що підтверджується випискою з SWIFT рахунку від 30.09.2022 року. В період з 30.09.2022 року до дати зарахування коштів на рахунок нашого підприємства проводились переговори та консультації зі співробітниками обслуговуючого банка. На рахунок Позивача кошти зараховані тільки 27.10.2022 року. Тобто, Позивач, як сторона Контракту та як суб`єкт валютного контролю не мав будь-якої можливості вилинути на терміни повернення валютних коштів на рахунок товариства. Тобто, відбулися події, які знаходяться за межами впливу Позивача.

У тексті уточненого позову також зазначено, що «Позивач враховує те, що податкове повідомлення рішення видаються регіональними підрозділами Державної податкової служби України. Однак, центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в частині забезпечення формування та реалізації податкової політики (ст. 19-2 Податкового кодексу України) є саме Державна податкова служба України. Крім того, в розумінні ст. 56 податкового кодексу України контролюючим органом вищого рівня з розгляду скарг на податкові повідомлення рішення видані податковим органом регіонального рівня є Департамент оскарження рішень контролюючих органів Державної податкової служби України. Тому Позивач приходить до висновку, що Відповідачами по даному адміністративному позову є: - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код згідно з ), адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а; - Державна податкова служба України (ідентифікаційний код згідно з ), адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що форс-мажор звільняє лише від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося внаслідок такого форс-мажору, але не звільняє від виконання відповідного зобов`язання і не є підставою для припинення зобов`язань, проте і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами. Зауважив, що діючи на власний ризик в межах умов контракту, позивач не був позбавлений можливості врегулювати договірні відносини з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю, врахувавши ризики їх недодержання контрагентом в Україні. Натомість, позивач вчинив дії щодо розірвання зовнішньоекономічного договору та повернення Продавцем коштів лише 27.09.2022, тобто за 2 дні до спливу граничного терміну поставники товарів по сплаченим грошовим коштам у сумі 50 000 дол. США, перерахованих Контрагенту 05.04.2022, та за 12 днів до спливу граничного терміну поставники товарів по сплаченим грошовим коштам у сумі 110 130дол. США, перерахованих Контрагенту 14.04.2022, відповідно. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем під час здійснення своїй господарської діяльності в даному випадку не вчинив дій з метою врегулювання договірних відносин з своїм контрагентом-неризедентом з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю, а також не врахував ризики. При цьому, позивачем самостійно вказано, що з 30.09.2022 року до дати зарахування коштів на рахунок нашого підприємства проводились переговори та консультації зі співробітниками обслуговуючого банка. Однак, доказів звернення позивача до торгово - промислової палати з метою засвідчення форс-мажорних обставин стосовно затримки з проведення SWIFT платежів ані до відповідача, ані до суду надано не було. Отже, під час розгляду даного спору, позивач не надав документів, визначених Законом України "Про валюту і валютні операції", які продовжують (зупиняють) строки розрахунків, встановлені НБУ, за операціями з експорту товарів за зовнішньоекономічними контрактами або зупиняють строк нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків за контрактом. Підстави для зупинення перебігу строків розрахунків за операціями та нарахування пені відсутні. Відтак, дійшов висновку, що позивачем було порушено граничні строки розрахунків за імпортними контрактами, а нарахована пеня за спірним податковим повідомленням-рішенням є правомірною, тому таке податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що позивач, як сторона Контракту та як суб`єкт валютного контролю не мав будь-якої можливості вплинути на терміни повернення валютних коштів на рахунок товариства. Тобто, відбулися події, які знаходяться за межами впливу Позивача. Також зауважує, що терміни валютного контролю станом на дату укладання Контракту становили 365 днів (згідно постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5). Однак, у зв`язку з введенням Указом Президента України вiд 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану в Україні, Правлінням НБУ прийнято Постанову вiд 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», вiд 07.07.2022, якою встановлено з 05 квітня 2022 року граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів 180 календарних днів. Тобто, вже після підписання контракту, відбулися зміни в законодавстві, які значною мірою вплинули на сподівання Апелянта, які він мав під час підписання зовнішньоекономічного контракту.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Агрофірма «ІСІДА» () внесено до реєстру осіб, які здійснюють операції з товарами в процесі зовнішньоекономічної діяльності (обліковий номер UА4), копія витягу з Реєстру форми №2-ЗЕД міститься у матеріалах справи.

Податковим повідомленням-рішенням від 10.05.2023 № на підставі пп.54.3.3 п.54.3 с.54 ПК України та ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII до Товариства «АГРОФІРМА «ІСІДА» застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем «Пеня за порушення термінів розрахункових операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності - невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» у сумі 353 495,13 грн.

Відповідно до розрахунку пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» по імпортному контракту від 28.03.2022 №MCIS22031 сума простроченої заборгованості у валюті становить 160 130,00; у гривневому еквіваленті 5 855 729,92 грн, а саме:

- період порушення граничних строків розрахунків з 02.10.2022 по 27.10.2022:

кількість днів 27;

сума простроченої заборгованості (у валюті), грошових одиниць 50000;

код валюти: 840;

курс валюти на момент виникнення заборгованості 36,56860;

сума простроченої заборгованості (гривневий еквівалент) 1 828 430 грн;

ставка пені за кожен день прострочки: 0,30%;

сума пені 148 102,83 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 11.10.2022 по 27.10.2022:

кількість днів 17;

сума простроченої заборгованості (у валюті), грошових одиниць 110 130;

код валюти: 840;

курс валюти на момент виникнення заборгованості: 36,56860;

сума простроченої заборгованості (гривневий еквівалент) 4 027 299,92 грн;

ставка пені за кожен день прострочки: 0,30%;

сума пені 205 392,30 грн.

ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою від 26.05.2023 №149, яку рішенням ДПС України від 28.07.2023 №20624/6/99-00-06-01-02-06 залишено без задоволення, а ППР ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 10.05.2023 № залишено без змін.

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення від 10.05.2023 №.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Положеннями пп. 19-1.1.4. п. 19-1.1.ст. 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018 (в редакції на час спірних відносин).

Цей закон також встановлює відповідальність за порушення валютного законодавства.

Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 2473-VIII, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак:

а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта;

б) торгівля валютними цінностями;

в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;

Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами; валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства.

Резиденти:

а) фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України;

б) фізичні особи - підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України;

в) юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України;

г) дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва України за кордоном, що мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також філії та представництва підприємств і організацій України за кордоном, що не здійснюють підприємницької діяльності відповідно до законодавства України;

ґ) відокремлені підрозділи юридичних осіб, зазначених в підпункті «б» пункту 8 частини першої цієї статті, а саме філії, представництва, відділення або інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи та здійснюють підприємницьку діяльність від імені юридичної особи на території України.

Частиною 1 статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Приписами статті 4 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

Резиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в іноземних фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Нерезиденти з урахуванням обмежень, визначених цим Законом та іншими законами України, мають право відкривати рахунки в українських фінансових установах та здійснювати через такі рахунки валютні операції.

Резиденти мають право придбавати валютні цінності за кордоном, здійснювати їх транскордонне переміщення та (або) транскордонний переказ з урахуванням обмежень, визначених цим Законом.

У сфері здійснення валютних операцій нерезиденти мають усі права, надані резидентам.

Положеннями частин 3, 6, 9 та 10 Закону № 2473-VIII визначено, що валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.

Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

За змістом частини 5 статті 11 Закону № 2473-VIII Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (ч.2 ст.13 ЗУ № 2473-VIII).

Згідно з частиною 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Матеріалами справи підтверджується, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ від 07.02.2023 №650-п, яким на підставі пп.19-1 .1.4 п. 19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82, пп. 69.2 п. 69 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 0.12.2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями), у зв`язку з отриманням податкової інформації від Національного банку України від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК щодо виявлених фактів порушень валютного законодавства України ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» () прийнято рішення провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» () з 09.02.2023 тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 28.03.2022 по 03.02.2023 і метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 28.03.2022 №MCІS22031.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ІСІДА» (код ЄДРІІОУ 32859594) з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 28.03.2022№МСІS22031 за період з 28.03.2022 по 03.02.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено Акт від 22.02.2023 №683/04-36-07-09/32859594.

Згідно висновків вказаного акту встановлено порушення частини 3 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIll в частині несвоєчасного повернення нерезидентом попередньої оплати за товар в сумі 156 630дол. США.

За вказане порушення на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД (зовнішньоекономічної діяльності).

На підставі вказаного акта перевірки податковим повідомленням-рішенням від 10.05.2023 № згідно пп.54.3.3 п.54.3 с.54 ПК України та ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII до Товариства «АГРОФІРМА «ІСІДА» застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем «Пеня за порушення термінів розрахункових операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності - невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» у сумі 353 495,13 грн.

Відповідно до розрахунку пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» по імпортному контракту від 28.03.2022 №MCIS22031 сума простроченої заборгованості у валюті становить 160 130,00; у гривневому еквіваленті 5 855 729,92 грн, а саме:

- період порушення граничних строків розрахунків з 02.10.2022 по 27.10.2022:

кількість днів 27;

сума простроченої заборгованості (у валюті), грошових одиниць 50000;

код валюти: 840;

курс валюти на момент виникнення заборгованості 36,56860;

сума простроченої заборгованості (гривневий еквівалент) 1 828 430 грн;

ставка пені за кожен день прострочки: 0,30%;

сума пені 148 102,83 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 11.10.2022 по 27.10.2022:

кількість днів 17;

сума простроченої заборгованості (у валюті), грошових одиниць 110 130;

код валюти: 840;

курс валюти на момент виникнення заборгованості: 36,56860;

сума простроченої заборгованості (гривневий еквівалент) 4 027 299,92 грн;

ставка пені за кожен день прострочки: 0,30%;

сума пені 205 392,30 грн.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення рішення протиправним.

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» №679-XIV від 20.05.1999 встановлено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства.

До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України (Національний банк) граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (граничні строки розрахунків) та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків встановлений Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №7 (Інструкція №7).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції №7 Банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:

1) операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією;

2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;

3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.

За змістом пункту 7 розділу ІІ Інструкції №7 Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції №7 Банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:

1) якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми.

У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог);

2) у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції;

3) у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 «Імпорт», IM-41 «Реімпорт», ІМ-51 «Переробка на митній території», IM-72 «Безмитна торгівля», IM-75 «Відмова на користь держави», IM-76 «Знищення або руйнування» (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД);

4) у разі імпорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - після пред`явлення резидентом акта, рахунку (інвойсу) або іншого документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі);

5) у разі імпорту продукції без її увезення на територію України - після зарахування грошових коштів від нерезидента на поточний рахунок резидента в банку в разі продажу нерезиденту продукції в повному обсязі за межами України (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за продаж нерезиденту продукції за межами України здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за продукцію) або подання документів, що підтверджують використання резидентом продукції за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором;

6) у разі заміни кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів - після зарахування на поточний рахунок резидента - нового кредитора в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента-боржника за поставлений резидентом - первісним кредитором товар, та за наявності документів про заміну кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів.

При цьому, підпунктом 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції №7 встановлено, що банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності:

документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:

вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні;

строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

За приписами ч. 5 ст. 13 Закону України № 2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Пунктом 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 року №18» «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Національного банку України від 07.07.2022 № 142, передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022 року.

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку (ч.4 ст.13 Закону №2473-VIII).

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно (ч.4 ст.13 ЗУ №2473-VIII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.2019 №838 затверджено Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у відповідності до пункту 1 якого Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує:

формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, управління об`єктами державної власності, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, інноваційної діяльності в реальному секторі економіки, туризму та курортів (крім здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів), державних та публічних закупівель, а також державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів; формування та реалізацію державної політики у сфері державної статистики, державного матеріального резерву, експортного контролю; формування державної політики у сфері захисту прав споживачів, державної політики з контролю за цінами, державної регуляторної політики та державної політики з питань ліцензування, дозвільної системи, нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності;

реалізацію державної політики у сфері організації та контролю за виготовленням цінних паперів, документів суворої звітності; формування та реалізує державну аграрну політику, державну політику у сфері сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, охорони прав на сорти рослин, тваринництва, насінництва та розсадництва;

формування та реалізацію державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства та безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, лісового та мисливського господарства, ветеринарної медицини, безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, у сфері карантину та захисту рослин, у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів;

формування державної політики у сфері нагляду (контролю) у системі інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу;

формування та реалізує державну політику у сфері праці, зайнятості населення, трудової міграції, трудових відносин, соціального діалогу;

формування та реалізацію державної політики у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю та зайнятість населення.

Мінекономіки є уповноваженим органом з питань координації діяльності з реалізації державного оборонного замовлення.

Отже, Мінекономіки є суб`єктом владних повноважень, який уповноважений, з урахувань вимоги статті 13 Закону № 2473-VIII, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів продовжувати граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, шляхом видачі висновку.

На виконання приписів ч.4 ст.13 Закону №2473-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.19 №104 затверджено Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (Порядок №104).

Пунктом 2 Порядку №104 визначено окремі операції з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, по яких Мінекономіки видається висновок щодо продовження граничних строків розрахунків.

Так, пунктом 2 Порядку №104 передбачено, що висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, а саме:

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) виробничої кооперації - операціями з постачання сировини, матеріалів, вузлів, деталей, запасних частин, заготовок напівфабрикатів, комплектувальних та інших виробів галузевого і міжгалузевого призначення, що технологічно взаємозв`язані і необхідні для виготовлення кінцевої продукції;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) консигнації - операціями з реалізації товарів, відповідно до яких одна сторона (консигнатор) зобов`язується за дорученням іншої сторони (консигнанта) продати протягом визначеного часу дії угоди консигнації за обумовлену винагороду з консигнаційного складу від свого імені товари, які належать консигнанту;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) у будівництві - операціями з виробництва та постачання будівельних матеріалів, конструкцій, машин і механізмів, обладнання та матеріалів для виконання необхідних робіт;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) тендерної поставки - операціями з постачання товарів, замовлених за результатами міжнародних торгів (тендерів);

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) гарантійного обслуговування - експортними операціями з постачання товарів та проведення розрахунків частинами після підписання відповідних актів технічного приймання (випробовування, установки, монтажу, налагодження) товарів, а також проведення остаточних розрахунків після закінчення відповідного гарантійного періоду;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення - операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; операціями з постачання природного газу за контрактами з постачальниками природного газу, які здійснює Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, та з транспортування (транзиту) природного газу іноземного власника для його подачі у визначені договором місця (точки) та проведення остаточних розрахунків після підписання відповідних актів.

Згідно пункту 3 Порядку №104 для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи:

- заяву на одержання висновку, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період;

- копії зовнішньоекономічного договору (контракту), усіх специфікацій, додатків, додаткових угод та інших документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту), засвідчені в установленому законодавством порядку. У разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову;

- копії документів, що підтверджують здійснення операції з експорту (імпорту) товарів, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, митних декларацій, коносаментів, транспортних документів, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг), засвідчені в установленому законодавством порядку;

- копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

За правилами, визначеними у пунктах 4-9 Порядку №104, Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення стало те, що перевіркою дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 28.03.2022 №MCIS22031 за період з 28.03.2022 по 03.02.2023 згідно з наданими документами встановлено, що згідно Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів», на виконання статей 12 і 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VlII «Про валюту і валютні операції» на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшла податкова інформація від Національного банку України від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК (дата здійснення операції 05.04.2022, 14.04.2022) щодо виявлених фактів порушень ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» () норм валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 28.03.2022 №МСІS22031.

Матеріалами справи підтверджується, що між фірмою Magrat Commodities AG (Швейцарія) в особі директора Ігоря Райхельгауза (Продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» (Покупець) укладено контракт від 28.03.2022 №MCIS22031:

Предмет контракту від 28.03.2022 №MCIS22031: Продавець зобов`язується продати, а покупець оплатити та прийняти у власність наступний Товар: Добриво YaraMila NPK 16-27-7.

Сума контракту становить 160 130дол. США.

Умови оплати: грошові кошті в розмірі 100% від вартості товару на р/р Продавця банківським переказом протягом 3 днів після виставлення рахунку на підписання договору.

Умови поставки: Товар поставляється на умовах DAP Булахівка, склад Покупця, згідно Інкотермс 2010.

Відповідальність сторін: якщо Покупець в односторонньому порядку відмовляється від виконання цього договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 3500дол. США.

Контракт набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2023 та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим контрактом.

На виконання договірних зобов`язань по контракту від 28.03.2022 №MCIS22031 Товариством «АГРОФІРМА «ІСІДА» у періоді, що перевірявся, згідно наданих до перевірки банківських виписок, перераховано кошти на рахунок нерезидента фірми Magrat Commodities AG (Швейцарія) на загальну суму 160 130дол. США. (екв. 4 684 587,14 гри.), а саме:

- 05.04.2022 на суму 50 000дол. США (граничний термін надходження товарів 01.10.2022);

- 14.04.2022 на суму 110 130дол. США (граничний термін надходження товарів 10.10.2022).

Відповідно до контракту від 28.03.2022 №MCIS22031 імпортні операції з отримання товару від нерезидента фірми Magrat Commodities AG (Швейцарія) не здійснювались.

До перевірки ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» надано договір розірвання від 27.09.2022 (Угода про розірвання), згідно якого: 28.03.2022 сторони уклали контракт №MCIS22031. Відповідно до договору ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» здійснила передоплату Magrat Commodities AG за товар у сумі 160 130дол. США. На дату підписання цієї угоди про розірвання поставки за Контрактом не здійснювалися.

Зокрема, сторони погодили наступне:

1. Розірвати Договір із датою розірвання 27.09.2022.

2. Загальна заборгованість Magrat Commodities AG перед ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» станом на 27.09.2022 дорівнює 156 630дол. США., згідно п.8.3 Контракту.

3. Сума боргу повинна бути перерахована на банківський рахунок покупця: 50 000 дол. США до 01.10.2022, 106 630 дол. США до 10.10.2022.

4. Після переведення заборгованості на банківський рахунок Покупця сторони не мають матеріальних та інших претензій одна до одної.

В зв`язку з тим, що сторонами укладено договір розірвання від 27.09.2022 (Угода про розірвання) та згідно з п.8.3 контракту від 28.03.2022 №MCIS22031, якщо Покупець в односторонньому порядку відмовляється від виконання цього договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 3500дол. США. У відповідності до договору розірвання продавець має повернути Покупцю 156 630дол. США.

На виконання умов контракту від 28.03.2022 №MCIS22031 та договору розірвання від 27.09.2022, нерезидентом Magrat Commodities AG (Швейцарія) 30.09.2022 здійснено повернення попередньої оплати у сумі 156 630 дол. США згідно наданого до перевірки повідомлення SWIFT переказу.

Повернена сума 156 630дол. США (екв. 5 727 739,82 грн.) зарахована на поточний валютний рахунок ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» 27.10.2022 відкритий АТ «Укрексімбанк», що підтверджено випискою по рахунку № НОМЕР_1 за 27.10.2022.

Контролюючий орган у акті перевірки дійшов висновку, що повернення нерезидентом Magrat Commodities AG (Швейцарія) попередньої оплати за товар в сумі 156 630дол. США здійснено з порушенням ч.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VlII.

Перевіркою встановлено, що станом на 03.02.2023 розрахунки за контрактом від 28.03.2022 №МСІS22031 незавершені, рахується дебіторська заборгованість на загальну суму 3 500дол. США, що не відповідає даним бухгалтерського обліку.

Згідно наданої до перевірки картки рахунку 3712 заборгованість по контракту на 03.02.2023 відсутня.

Детальна інформація про виконання зовнішньоекономічного контракту від 28.03.2022 №МСІS22031 наведена у додатку №1 до акта перевірки.

В додатку надано відомості про виконання зовнішньоекономічного контракту у вартісному відображенні, як у валютному так і у гривневому еквіваленті, вказані вантажно-митні декларації, дати платіжних документів, зафіксовано сальдо розрахунків на початок та кінець перевіреного періоду тощо.

Крім того, у акті перевірки вказано, що відповідно ч.7 ст.11 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII, а також п. 22 розділу II Постанови НБУ від 02.01.2019 №5 і п.9 розділу ІІІ Постанови НБУ від 02.01.2019 №7 заборгованість по зовнішньоекономічному контракту від 28.03.2022 №МСІ822031 у сумі 3 500дол. США є незначною сумою без наявності ознаки дроблення, що підтверджено проведеною перевіркою), пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД на суму заборгованості не нараховується.

Висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за експортним контрактом від 28.03.2022 №MC1S22031 за період з 28.03.2022 по 03.02.2023 по ТОВ «АГРОФІРМА «ICIДА» до контролюючого органу не надходили.

До перевірки Товариством «АГРОФІРМА «ICIДА» не надано документального підтвердження несвоєчасного виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 28.03.2022 №MCIS22031 через дію форс-мажорних обставин.

Також до перевірки Товариством «АГРОФІРМА «ІСІДА» не надавались документи, що підтверджують здійснення претензійної роботи у відповідності з ч.7 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII.

Враховуючи вищенаведене, перевіркою виконання ТОВ «АГРОФІРМА «ІСІДА» умов зовнішньоекономічного контракту від 28.03.2022 №MCIS2203l, укладеного з нерезидентом Magrat Commodities AG (Швейцарія) за період з 28.03.2022 по 03.02.2023 встановлено порушення ч.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, в частині повернення нерезидентом попередньої оплати за товар в сумі 156 630дол. США з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків, за що згідно з ч.5 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIlI «Про валюту і валютні операції» нараховується пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД (розрахунок пені наведено у додатку 2 до акта перевірки).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що аргументи позивача фактично зводяться до того, що Продавцем кошти в сумі 156630 дол. США були перераховані на рахунок банка-кореспондента 30.09.2022 (без порушення термінів валютного контролю), що підтверджується випискою SWIFT від 30.09.2022, доданою до позовної заяви.

При цьому, позивач зазначає, що з 30.09.2022 року до дати зарахування коштів на рахунок нашого підприємства проводились переговори та консультації зі співробітниками обслуговуючого банка. На рахунок Позивача кошти зараховані тільки 27.10.2022 року. Тобто, Позивач, як сторона Контракту та як суб`єкт валютного контролю не мав будь-якої можливості вилинути на терміни повернення валютних коштів на рахунок товариства. Позивач вважає, що відбулися події, які знаходяться за межами впливу Позивача.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ч.4 ст.13 Закону № 2473-VIII, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Відповідно до абз.1, 2 ст.13 Закону №2473-VIII, у разі, якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною 1 цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини 5 цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

При цьому, підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до норм ч.2 ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно із приписами ч.1 ст.14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

В силу абз.1 ч.7 ст.13 Закону №2473-VIII, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що під час адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 10.05.2023 року № позивачем не було додано копії сертифікатів на підтвердження неможливості виконати умови контрактів через наявність форс-мажорних обставин, на момент проведення перевірки такі також були відсутні.

Ключовою ознакою форс-мажору, є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Форс-мажор - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.

Водночас, сама по собі обставина про те, що виникли затримки та труднощі з проведенням SWIFT платежів, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, чи існує реальна можливість їх виконати чи ні.

Труднощі з проведенням платежів, як обставина непереборної сили, є підставою для звільнення від відповідальності за прострочення строків за контрактом лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних з нею обставин юридична або фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

При цьому, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні скаржник, який посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але й те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У разі здійснення підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків у результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення.

Форс-мажор звільняє лише від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося внаслідок такого форс-мажору, але не звільняє від виконання відповідного зобов`язання і не є підставою для припинення зобов`язань, проте і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами.

Наявність складу валютного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.13 Закону №2473-VIII, законодавець пов`язує, в першу чергу, з фактом вчинення резидентом дій або допущення бездіяльності, що зумовили недотримання граничних строків поставки за імпортними операціями. При цьому, значення має не лише сам факт допущення вчинення відповідних дій чи допущення бездіяльності, а й також можливість резидента вплинути на перебіг таких строків.

Валютне правопорушення фактично є правовою підставою юридичної відповідальності, а відтак, як і будь-яке інше правопорушення, характеризується сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, що утворюють його склад.

Нормами статті 109 Податкового кодексу України, чітко визначено випадки, коли необхідною умовою є встановлення вини.

Натомість, обставини про які зазначає позивач не входять до вказаного переліку.

Тобто, відповідальність за податкове правопорушення має бути передбачена саме Податковим кодексом України, проте за порушення вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.109.2 ст.109 ПКУ), відповідальність передбачена Законом України "Про валюту і валютні операції".

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що діючи на власний ризик в межах умов контракту, позивач не був позбавлений можливості врегулювати договірні відносини з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю, врахувавши ризики їх недодержання контрагентом в Україні.

При цьому, позивач вчинив дії щодо розірвання зовнішньоекономічного договору та повернення Продавцем коштів лише 27.09.2022, тобто за 2 дні до спливу граничного терміну поставники товарів по сплаченим грошовим коштам у сумі 50000дол. США, перерахованих Контрагенту 05.04.2022, та за 12 днів до спливу граничного терміну поставники товарів по сплаченим грошовим коштам у сумі 110 130дол. США, перерахованих Контрагенту 14.04.2022, відповідно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем під час здійснення своєї господарської діяльності не вчинив дій з метою врегулювання договірних відносин з своїм контрагентом-неризедентом з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю, а також не врахував ризики.

Позивачем самостійно вказано, що з 30.09.2022 року до дати зарахування коштів на рахунок нашого підприємства проводились переговори та консультації зі співробітниками обслуговуючого банка.

Однак, доказів звернення позивача до торгово - промислової палати з метою засвідчення форс-мажорних обставин стосовно затримки з проведення SWIFT платежів ані до відповідача, ані до суду надано не було.

Отже, під час розгляду даного спору, позивач не надав документів, визначених Законом України "Про валюту і валютні операції", які продовжують (зупиняють) строки розрахунків, встановлені НБУ, за операціями з експорту товарів за зовнішньоекономічними контрактами або зупиняють строк нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків за контрактом.

Підстави для зупинення перебігу строків розрахунків за операціями та нарахування пені відсутні.

З урахуванням зазначених обставин колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки порушено граничні строки розрахунків за імпортними контрактами, то нарахована пеня за податковим повідомленням-рішенням від 10.05.2023 року № є правомірною, тому таке податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

При цьому, посилання позивача на порушення контролюючим органом строків прийняття податкового повідомлення-рішення, визначених п.86.8 ст.86 ПК України, є безпідставними, оскільки позивачем самостійно надано копію заперечень стосовно акту перевірки від 22.02.2023 №683/04-36-07-09/32859594, а в силу наявності заперечень до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті (абз.2 п.86.8 ст.86 ПК України).

Відповідно до пп.86.7.5 п.86.7 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом 5 робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту..

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №816/228/17, постанов Верховного Суду від 20.03.2023 у справі № 640/9782/21, тощо).

Водночас, ані до скарги від 26.05.2023 на адресу ДПС України, ані до позовної заяві, поданої до суду позивачем на надано жодних доказів на спростування обставин викладений у акті перевірки, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправним спірного податкового повідомлення-рішення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Стосовно відповідача-2 суд бере до уваги, що в уточненому позові в обґрунтування підстав визначення відповідачем-2 Державної податкової служби України позивач вказав, що «Позивач враховує те, що податкове повідомлення рішення видаються регіональними підрозділами Державної податкової служби України. Однак, центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в частині забезпечення формування та реалізації податкової політики (ст. 19-2 Податкового кодексу України) є саме Державна податкова служба України. Крім того, в розумінні ст. 56 податкового кодексу України контролюючим органом вищого рівня з розгляду скарг на податкові повідомлення рішення видані податковим органом регіонального рівня є Департамент оскарження рішень контролюючих органів Державної податкової служби України. Тому Позивач приходить до висновку, що Відповідачами по даному адміністративному позову є: - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код згідно з ), адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а; - Державна податкова служба України (ідентифікаційний код згідно з ), адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8».

Зі змісту положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Релевантний висновок відображений у правовій позиції Верховного Суду (постанова від 21.12.2018 у справі № 803/1252/17)

Матеріалами справи підтверджується, що ДПС України за результатом розгляду скарги прийнято рішення від 28.07.2023 № 20624/6/99-00-06-01-02-06, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 10.05.2023, а скаргу ТОВ «Агрофірма «Ісіда» без задоволення. Зазначене рішення ДПС України прийнято у порядку та строки визначених Кодексом, що й не заперечується позивачем.

З огляду на правові позиції Верховного Суду від 26.03.2019 у справі № 810/869/16, від 08.09.2020 у справі № 826/24880/15, від 07.02.2020 у справі № 826/11086/18, від 12.07.2019 у справі 813/5256/13-а, від 06.02.2020 у справі № 810/101/16, 03.04.2020 у справі № 826/4114/18, від 16.06.2020 у справі № 810/1652/16, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення ДПС України про результати розгляду скарги саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки останнього шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку. При цьому, рішення про результати розгляду скарги не є предметом спору.

Будь-яких вимог до Державної податкової служби України прохальна частина позову не містить, у ході судового розгляду вчинення протиправних дій відповідачем-2 судом не встановлено, у зв`язку з цим визнання у спірних правовідносинах ДПС України як до Відповідача-2 в контексті позовних вимог про скасування спірного податкового повідомлення-рішення є безпідставним.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Значене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ІСІДА" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 18.03.2025 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 18.03.2025.

В повному обсязі постанова виготовлена 25.03.2025.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко