Справа № 583/746/25
Суддя: Савєльєва А. І.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/746/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року

Охтирський міськрайонний суду м. Охтирка в складі: головуючого судді- Савєльєвої А.І., за участю секретаря Доценко Т.Г. в залі суду м. Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення №277 від 07.02.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 04.02.2024 о 13:05 вставновлено факт неявки ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на 25.10.2024 о 11:00 згідно сформованої повістки №657895 за допомогою «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервісті», яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання позивача для звірки даних, без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч.1 статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» в особливий період.

Із зазначеною постановою він не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності є необгунтованою, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначив, що при винесенні постанови від 07 лютого 2025 року відповідачем проігноровано факт того що позивач не отримував повістку начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про виклик його на 25.10.2024 року на 11 годину. В період з 25.10.2024 по 28.10.2024 він перебував в м.Суми разом зі своїм батьком якому проводилося оперативне втручання в онкологічному диспансері, про що є запис відвідувачів при ІНФОРМАЦІЯ_4 .

26 жовтня 2024 року на блокпості в м. Суми позивачу вручено повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в повістці мається відмітка про те, щоб 8 жовтня 2025 року він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 про що мається відмітка у повістці.

В зв`язку з тим, що батькові проведено оперативне втручання він не може самостійно себе обслуговувати та потребує стороннього догляду почав збирати документи та подав заяву про надання відстрочки.

ІНФОРМАЦІЯ_5 йому надана відстрочка до 07 лютого 2025 року по догляду за непрацездатним батьком. З метою подальшого продовження відстрочки позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 04 лютого 2025 року, але спочатку стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, де він окремо надав пояснення, та виклав свою незгоду. Також зазначив, що т.в.о. ОСОБА_2 немає повноважень щодо винесення постанови. А також відповідач пропустив строк для притягнення його до адміністративної відповідальності. Оскільки 25 жовтня 2024 року не вручений конверт повернувся до відправника, тому саме з ції дати відповідачу було відомо про невручення повістки і 28 жовтня 2024 року позивач перебував в ІНФОРМАЦІЯ_6 та саме в цей час відповідач мав можливість винести постанову.

Крім того відповідачем не розглянуто заяву позивача про надання відстрочки, яку він відправив поштовим замовленою кореспонденцію і є підтвердження, що ІНФОРМАЦІЯ_5 отримали документи але в зазначений семи денний термін не розглянули. Оскаржувана постанова № 277/2025 не містить доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення. Просить скасувати постанову провадження у справі закрити.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відзив обґрунтовано тим, що ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Громадяни які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста, в іншому випадку військовозобов`язані, резервісти, особи які уклали контрактим про перебування у резерві служби цивільного захисту- за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримкм за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадяни зобов`язані з`явитися у зазначений у ній місце та строк.

На адресу позивача була надіслана повістка про з`явлення його до ІНФОРМАЦІЯ_3 25.10.2024 для уточнення облікових даних, або не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття повідомити про причини неявки у визначений семиденний термін ІНФОРМАЦІЯ_5 не повідомив. Позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 25.10.2024, а прибувши 28.10.2024 за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_7 не повідомив про причини неявки 25.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

21.10.2024 у поштовому повідомленні відмітки було проставлено про відсутність ОСОБА_1 за адресою місця його проживання, що є належним підтвердженням оповіщення про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

04.02 2025 уповноваженою особою головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 277/2025 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Підставою неявки за повісткою зазначив, що перебував у лікарні у зв`язку з хворобою батька, а тому і не мав можливості отримати повістку. Таким чином ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Щодо правомірності складення протоколу про адміністративне правопорушення. Заперечень стосовно визначеної в протоколі дати та часу розгляду справи у своїх поясненнях, позивач не зазначив. Тому був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.

07 лютого 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 винесено постанову № 277/2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинене адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Постанова є обґрунтованою, адміністративне стягнення відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.02.2025 №277/2025.

11.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначає що у відзиві відповідача відсутні посилання на будь-які докази, які б викривали позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Не додані докази і на відзив на позов.Разом з тим, не спростовано документи та докази, які були наведені позивачем у позові .

18.03.2025 від позивача надійшла заява про доручення до матеріалів справи документів: копії рекомендованого повідомлення, накладної 168 про відправлення ІНФОРМАЦІЯ_6 документів, опис вкладення, квитанція про відправку ІНФОРМАЦІЯ_6 документів, повістки на 28.10.2024, довідки № 10927 від 28.10.2024 про перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження учасників справи за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальний строк для подання учасниками справи клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, встановлено процесуальний строк для реалізації відповідачами свого права на подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 14.10.2024 року керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на адресу АДРЕСА_1 замовленою кореспонденцією надіслана повістка № 657895 про те, що він повинен з`явитися 25.10.2024 о 11:00 для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_9 . 13.10.2024 за вказаною адресою відправлено рекомендоване повідомлення за вказаною адресою ОСОБА_1 . Однак як вбачається з довідки про причини повернення 21.10.2024 конверт повернувся з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

26.10.2024 о 16.00 ІНФОРМАЦІЯ_10 на блокпості м. Суми ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , вручено повістку де він зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_11 за адресою АДРЕСА_2 кабінет №112 28 жовтня 2024 року о 10 годині, з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період.

Як зазначає позивач у своєму письмовому поясненні, 17.11.2024 ним подана заява до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 про відстрочку від призову на військову службу.

Згідно довідки № 15924 від 19.11.2024 виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особа, що зайнята постійним доглядом за хворим, що потребує постійного догляду на строк до 07 лютого 2025 року, довідка дійсна за пред`явленням військово-облікового документа СО № 298230.

04 лютого 2025 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 склав протокол № 277/2025 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Як вбачається зі змісту протоколу, 04.02.2025 о 13:05 встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату 25.10.2024 на 11:00 згідно сформованої повістки № 657895 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього для звірки даних, без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період. Як видно з даного протоколу ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначив що з протоколом не згоден оскільки в ньому викладені неправдиві та необґрунтовані дані стосовно нього а також зазначив що 28.10.2024 він був відмічений про те, що він перебував у лікарні з батьком в м. Суми, з 14.10.2024 по 28.10.2024, він ніяк не міг отримати повістку, а також виклав свої пояснення на окремому аркуші.

07 лютого 2025 року Тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 винесено постанову №277/2025 по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , якою встановлено, що 04.02.2025 року о 13 :05 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату 25.10.2024 на 11.00 згідно сформованої повістки № 657895 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього для звірки даних , без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період.

Згідно витягу з наказу №29 від 28.01.2025 обов`язки ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово виконання обов`язків покладено на ОСОБА_4 .

Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України та накладено штраф у розмірі 17000 грн..

Відповідно до ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

З п. 58 зазначеного Порядку слідує, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділузаявуза формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Пунктом 63 вказаного Порядку визначено,що військовозобов`язані,які звернулися до районного(міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання відстрочки,до прийняття рішення відповідною комісією ненаправляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 247 КпАП України вбачається, що провадження всправі проадміністративне правопорушення не може бути розпочато,а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1)відсутність подіїі складуадміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихстаттею 38цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноваженьобов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не врахував вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, зокрема дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме не з`ясував наявність підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, та повторно не розглянув заяву позивача, не взяв до уваги, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи позивач надав письмові пояснення як в протоколі так і на окремому аркуші, що він немав можливості отримати повістку оскільки в період з 14.10.2024 по 28.10.2024 знаходився по догляду за батьком в лікарні м. Суми.

На підтвердження відсутності позивача за вказаною адресою свого місця проживання надано довідку № 10927 від 28.10.2024 на ім`я батька позивача ОСОБА_5 в тому, що він знаходився на стаціонарному лікуванні з 14.10.2024 по 28.10.2024 в КНП Сумської обласної ради « Сумський обласний клінічний онкологічний центр « , і потребував додаткового догляду, як зазначав позивач у позові.

Також із матеріалів справи видно, позивач 28.10.2024, 12.11.2024. 03.02.20024 знаходився в ІНФОРМАЦІЯ_12 , але постанова про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно позивача винесена 07.02.2025. Крім того 19.11.2025 позивачу надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 7 лютого 2025 року, про що було відомо Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАПрозгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідач в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Крім того, із матеріалів даної справи не вбачається, що відповідач вжив всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КпАП України, в тому числі на отримання правової допомоги, тобто було порушено його право на захист.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, яка передбачена Законом, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 605, грн.60 коп., а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94, 242, 245, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 277/2025 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України скасувати.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп. на користь ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І.Савєльєва