Справа № 520/27114/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 р. Справа № 520/27114/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/27114/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Топтул"

до Київської митниці Державної митної служби України

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Топтул" (далі - позивач, ТОВ "Топтул") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі - відповідач), в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA100380/2024/000067/2 від 05.08.2024 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100380/2024/000629 від 05.08.2024 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначило, що оскаржувані рішення та картка відмови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ним порушено права та законні інтереси позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA100380/2024/000067/2 від 05.08.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100380/2024/000629 від 05.08.2024.

Стягнуто з Київської митниці Державної митної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Топтул" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6056 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ "Топтул".

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем порушено вимоги ч. 2 ст. 53 МК України, а саме, не подано транспортні (перевізні) документи на шляху слідування м. Гданськ - м. Томашов Любельські (відстань - 711 км між цими містами відповідно до інтернет-ресурсу Google maps), а також не надано банківський документ, що містить відомості про оплату за перевезення товару від м. Гданськ до м. Томашов Любельські, хоча відповідно до інвойсу № 24/07242/5 від 24.07.2024 строк оплати -10 днів від дати виставлення рахунку і на момент подання ЕМД цей рахунок мав би бути сплачений. При цьому наданий позивачем інвойс № 24/07242/5 від 24.07.2024 не містить переліку транспортних витрат, які у відповідності до ст. 58 МК України мають бути перевірені митним органом. Установлене не дає змогу перевірити таку складову митної вартості як транспортні витрати. Вказує, що довідка про транспортні витрати не є документом, що посвідчує транспортні витрати на перевезення товарів. Позивачем не подано акту прийому-передачі наданих послуг, платіжних документів щодо оплати за транспортні послуги.

Вказує на те, що суд першої інстанції стягнув судовий збір за дві позовні вимоги, який було сплачено позивачем у розмірі 6056 грн, в той час як у цій справі наявна лише одна позовна вимога.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 05.08.2024 до митного органу уповноваженою особою ТОВ «ТОПТУЛ» було надано електронну митну декларацію, яка зареєстрована за № 24UA20U7.

До митної декларації № 24UA20U7 від 05.08.2024 було додано:

контракт від 15.07.2022 № СР/2022/07/2 між позивачем і CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o. з додатковою угодою № 1 від 01.12.2022;

інвойс № 16/0724-7 від 16.07.2024;

міжнародну транспортну накладну CMR б/н від 31.07.2024;

договір на виконання транспортно-експедиційних послуг від 01.09.2022 № 010/0922 між CAPITAL PRODUCTION Sp Z O.O. та ТОВ «ТОПТУЛ»;

рахунок-фактура № 44 від 31.07.2024, виставлений ФОП ОСОБА_1 за транспортно-експедиційні послуги автотранспортом;

інвойс № 24/0724/5 від 24.07.2024, виставлений CAPITAL PRODUCTION SP Z O.O. за транспортно-експедиційне обслуговування вантажу в контейнері FFAU2604614, за маршрутом м. Гданськ м. Томашув- Любельскі, Польща;

довідка № 31/07/2 від 31.07.2024 від ФОП ОСОБА_1 ,за міжнародні транспорті перевезення за маршрутом м. Томашув-Любельскі, Польща - м. Київ, Україна;

платіжна інструкція за оплату за морський фрахт 0003197 від 19.07.2024; INVOICE Polish Forwarding Company Sp. z o.o. № 002513/F02/2024 за фрахт від 19.07.2024;

заявка на перевезення № 1607 від 16.07.2024 до договору на перевезення № 010/0922 від 01.09.2022 між позивачем і CAPITAL PRODUCTION SP Z O.O.;

договір-заявка № 5-24/07 від 24.07.2024р. між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ТОПТУЛ» на перевезення вантажу за маршрутом м. Томашув- Любельскі, Польща - м. Київ, Україна;

платіжна інструкція (попередня оплата за товар (PRZELEW ZAGRANICZNY)) № SR24IB02976221DS від 29.02.2024;

платіжна інструкція (попередня оплата за товар (PRZELEW ZAGRANICZNY)) № SR24IB06219018DS від 02.05.2024;

коносамент № QDSE2402056 від 13.05.2024; експортна декларація № 00497766 від 10.05.2024;

проформа-інвойс PHH20240229R від 29.02.2024; інвойс № PH2024115 від 27.02.2024; прайс-лист WT(YANTAI) MANUFACTURE CO., LTD від 10.02.2024;

експортна декларація № 00497887 від 10.05.2024.

Митним органом 05.08.2024 позивачу був направлений запит за №19231 у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом, на його думку, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та містять розбіжності, які стосуються числових значень складових митної вартості, та запропоновано надати пояснення та додаткові документи; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерській документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного тоовару; транспортні перевізні документи, якщо за умови поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; копії митної декларації країни відправлення із врахуванням ст. 254 МК України; виписку з бухгалтерської документації (видаткові накладні, калькуляцію тощо); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші наявні у підприємства документи, що підтверджують заявлену митну вартість.

У відповідь на вказаний запит позивач направив лист за вих. № 05/08-24-1 від 05.08.2024, яким повідомив, що документи, які підтверджують митну вартість товарів, були надані в повному обсязі визначеному п. 2 ст. 53 МКУ. Вказано, що для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України, на умовах поставки FCA Gdansk відповідно до частини 2 статті 53 МКУ та наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, надані:

- договір від 01.09.2022 № 010/0922 між CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o. та TOB «ТОПТУЛ» надання транспортно-експедиційних послуг на території Польщі за маршрутом м. Гданськ м. Томашув- Любельскі Польща;

- заявку на перевезення від № 1607 від 16.07.2024;

- інвойс № 24/0724/5 від 24.07.2024р. за транспортно-експедиційне обслуговування вантажу в контейнері FFAU2604614, за маршрутом м. Гданськ - м. Томашув- Любельскі, Польща.

- договір-заявка № 5-24/07 від 24.07.2024р. між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ТОПТУЛ» на : перевезезення вантажу за маршрутом м. Томашув- Любельскі, Польща - м. Київ, Україна;

- рахунок № 44 від 31.07.2024 від ФОП ОСОБА_1 , за міжнародні транспорті перевезення за маршрутом м. Томашув- Любельскі, Польща - м. Київ, Україна;

- довідка № 31/07/2 від 31.07.2024р. від ФОП ОСОБА_1 , за міжнародні транспорті перевезення за маршрутом м. Томашув- Любельскі, Польща - м. Київ, Україна;

- комерційну цінову пропозицію від 31.05.2024р, яка включає інформацію щодо переліку продукції, її кількості, та іншої інформації необхідної для здійснення замовлення, та яка була підтверджена (засвідчена) печатками ТОВ «ТОПТУЛ» і CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o.

Для підтвердження всіх складових вартості товару було надано CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o. та додано до МД № 24UA20U7 такі документи:

Інвойс № РН2024115 від 27.02.2024р. від виробника WT(YANTAI) MANUFACTURE CO., LTD Експортна декларація 00497766 від 10.05.2024р.

Коносамент № QDSE2402056 від 13.05.2024р.

Цінова пропозиція виробника WT(YANTAi) manufacture CU.,ltd від 10.02.2024р.

Проформа-інвойс PHH20240229R від 29.02.2024р.

Попередню оплату за товар (PRZELEW ZAGRANICZNY) :

SR24IB02976221DS від 29.02.2024р. і SR24IB06219018DS від 02.05.2024р.

Рахунок за морський фрахт № 002513/F02/2024 від 19.07.2024р.

Оплата за морський фрахт 0003197 від 19.07.2024р.

Повідомив про неможливість надання інших додаткових документів та просив визначити вартість товарів по ЕМД № 24UA20U7 з використанням доданих документів.

Вважаючи, що позивачем не було надано у повному обсязі документи, які підтверджують в повній мірі задекларований рівень митної вартості товарів, відповідачем було ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2024/000067/2 від 05.08.2024, відповідно до якого скориговано митну вартість товару за резервним методом, а також винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100380/2024/000629.

Ухвалюючи зазначене рішення про коригування митної вартості, відповідач виходив з того, що надані декларантом під час митного оформлення товару документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містили розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару.

Не погодившись із зазначеними рішеннями відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подані декларантом документи на підтвердження митної вартості товару документи підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, а відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VI від 13.03.2012.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними митними органами зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митного органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, положеннями ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Приписами ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст. 55 Митного кодексу України, митним органом приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

З матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що 05.08.2024 до митного органу уповноваженою особою ТОВ «ТОПТУЛ» було надано електронну митну декларацію, яка зареєстрована за № 24UA20U7.

Київська митниця не погодилась із заявленою декларантом митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за UA100380/2024/000067/2 від 05.08.2024 (далі - рішення), яким визначено митну вартість товарів за резервним методом та оформивши картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA100380/2024/000629 від 05.08.2024, зокрема:

1) при заявленні декларантом митної вартості товарів на умовах поставки згідно з Інкотермс «FCA- GDANSK», як це зазначено у МД від 05.08.2024 № 24UA20U7, відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, для підтвердження витрат по доставці товару до кордону України надаються перевізні (транспортні) документи, визначені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599. До таких документів, що підтверджують вартість транспортування оцінюваних товарів, відносяться: - рахунок- фактура (Інвойс) щодо транспортно-експедиційних послуг; - акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

2) В рахунку від 24.07.2024 № 24/0724/5 зазначено, що вартість транспортно-експедиційного обслуговування вантажу в складає 1750 $. Транспортно експедиційне-обслуговування вантажу включає перевалку в порту, перевезення, вантажно-розвантажувальні роботи та інші пов`язані послуги, проте не вказано вартість кожної окремої складової транспортно-експедиційного обслуговування вантажу.

3) Згідно п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 15.07.2022 № СР/2022/07/2 постачання продукції за Договором здійснюється на підставі Замовлення, Згідно п. 3.3 контракту Замовлення мас включати інформацію щодо переліку продукції, її кількості, строків поставки та іншої інформації необхідної для здійснення замовлення. Замовлення до митного оформлення не надано.

4) Відповідно до п. 2.1 зовнішньоекономічного договору від 15.07.2022№ СР/2022/07/2 ціна на Продукцію, валюта платежу та строки оплати за цим Договором визначається Інвойсом (Рахунок-Фактури) до Договору. Проте, у інвойсі від 16.07.2024 № 16/0724-7 не визначено, що входить у ціну товару та строки оплати.

5. Наданий прайс-лист виробника являється адресним та не стосується даної поставки товару (складений на CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o.)

На вимогу митного органу декларантом надано пояснення, в яких зазначено, що до митної декларації було додано: договір від 01.09.2022 № 010/0922 між CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o. та TOB «ТОПТУЛ» надання транспортно-експедиційних послуг на території Польщі за маршрутом м. Гданськ м. Томашув- Любельскі Польща; заявку на перевезення № 1607 від 16.07.2024; інвойс № 24/0724/5 від 24.07.2024 за транспортно-експедиційне обслуговування вантажу в контейнері FFAU2604614, за маршрутом м. Гданськ - м. Томашув- Любельскі, Польща; договір-заявку № 5-24/07 від 24.07.2024 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ТОПТУЛ» на перевезезення вантажу за маршрутом м. Томашув- Любельскі, Польща - м. Київ, Україна; рахунок № 44 від 31.07.2024 від ФОП ОСОБА_1 за міжнародні транспорті перевезення за маршрутом м. Томашув- Любельскі, Польща - м. Київ, Україна; довідку № 31/07/2 від 31.07.2024 від ФОП ОСОБА_1 , за міжнародні транспорті перевезення за маршрутом м. Томашув-Любельскі, Польща - м. Київ, Україна; комерційну цінову пропозицію від 31.05.2024, яка включає інформацію щодо переліку продукції, її кількості, та іншої інформації необхідної для здійснення замовлення, та яка була підтверджена (засвідчена) печатками ТОВ «ТОПТУЛ» і CAPITAL PRODUCTION Sp z o.o.

Для підтвердження всіх складових вартості товару було надано: інвойс № РН2024115 від 27.02.2024 від виробника WT(YANTAI) MANUFACTURE CO., LTD Експортну декларацію 00497766 від 10.05.2024; коносамент № QDSE2402056 від 13.05.2024; цінову пропозицію виробника WT(YANTAi) manufacture CU.,ltd від 10.02.2024; проформу-інвойс PHH20240229R від 29.02.2024; попередню оплату за товар (PRZELEW ZAGRANICZNY): SR24IB02976221DS від 29.02.2024, SR24IB06219018DS від 02.05.2024; рахунок за морський фрахт № 002513/F02/2024 від 19.07.2024; оплату за морський фрахт 0003197 від 19.07.2024.

Колегія суддів зазначає, що розділом III Правил заповнення митної декларації визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність.

Таким чином, законодавством не встановлено вичерпного конкретного переліку документів, які повинен надати декларант для підтвердження витрат на транспортування товарів.

Колегія суддів зазначає, що надані до митного оформлення договір від 01.09.2022 №010/0922 між CAPITAL PRODUCTION Sp z.o.o. та TOB «ТОПТУЛ» на виконання транспортно- експедиційних послуг, заявка на перевезення №1607 від 16.07.2024; інвойс №24/0724/5 від 24.07.2024 за транспортно-експедиційне обслуговування вантажу в контейнері FFAU2604614, коносаменти, договір-заявка №5-24/07 від 24.07.2024 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ТОПТУЛ» на перевезення вантажу, рахунок-фактура №44 від 31.07.2024 від ФОП ОСОБА_1 за міжнародні транспортні перевезення вантажу, довідка №31 /07/2 від 31.07.2024 від ФОП ОСОБА_1 за міжнародні транспортні перевезення у повному обсязі підтверджують розмір витрат на перевезення товарів.

Щодо доводів митного органу про відсутність замовлення за умовами п.3.1. зовнішньоекономічного контракту від 15.07.2022 №СР/2022/07/2, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1.1. зовнішньоекономічного договору поставки продукції №СР/2022/07/2 від 15.07.2022 предметом Договору є постачання Продавцем Покупцю продукції, асортимент якої визначається згідно з інвойсами, які є невід`ємною частиною цього Договору в рамках, встановлених цим Договором.

Згідно п.2.1. Договору ціна на продукцію, валюта платежу та строки оплати за цим Договором визначається Інвойсом (рахунок-фактура).

Разом з тим, в п.3.1. Договору зазначено, що постачання продукції за цим Договором здійснюється на підставі замовлення, оформленого Покупцем відповідно до умов цього договору. Постачання будуть здійснюватися згідно з Інвойсом відповідно до INCOTERMS 2010.

Колегія суддів зазначає, що позивач при поданні митної декларації надав інвойс № 16/0724-7 від 16.07.2024 на суму заявлену в митній декларації 41 97, 91 USD між CAPITAL PRODUCTION Sp z.o.o. та TOB «ТОПТУЛ», в якому зазначений товар у кількості та асортименті з цінами. Крім того, що відповідно до положень ст.53 Митного кодексу України не передбачено надання до митного оформлення такого документу, як замовлення.

Посилання митного органу, що у інвойсі від 16.07.2024 №16/0724-7 не визначено, що входить у ціну товару та строки оплати, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані доводи жодним чином не впливають на визначення митної вартості. Крім того, вказаний інвойс містить необхідну інформацію, яка повинна бути зазначена, а саме: найменування, адреси продавця та покупця, строки оплати, умови поставки, валюта платежу, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару, кількість одиниць товару, посилання на контракт, банківські реквізити.

Щодо доводів митного ограну про те, що наданий прайс-лист виробника являється адресним та не стосується даної поставки товару, колегія суддів зазначає, що інформація, яка міститься у прайс-листі виробника WT (YANTAI) MANUFACTURE CO., LTD від 10.02.2024 року, відповідає іншим документам, які надавались виробником та були подані позивачем до митного оформлення, а саме: інвойсу від 27.02.2024 №РН2024115 та проформі-інвойсу від 29.02.2024 №PHH20240229R, таким чином ціни, вказані у прайс-листі виробника були актуальними на час здійснення замовлення.

Крім того, у рішенні UA100380/2024/000067/2 від 05.08.2024 митним органом зазначено: «джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості: товар №1 - митна декларація від 05.03.2024 №Ш205140/2024/15546, вартість товару згідно джерела інформації - 2,57 USD/кг».

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно із ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Отже, виходячи з положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до положень пунктів 2,4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Також, відповідно до п. 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.01.2020 у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 у справі № 804/7761/16.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15, наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Щодо ненадання перекладу митної декларації країни відправлення, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Разом з цим, відповідачем ані в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, ані в апеляційній скарзі не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.

Таким чином, неподання декларантом перекладу декларації країни відправлення не є підставою для невизнання визначеної ним митної вартості, адже ч. 2 ст. 53 МК України такий документ не віднесений до обов`язкових для подання та не впливає на митну вартість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем документи підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, а відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, перевіривши згідно наведеної норми оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA100380/2024/000067/2 від 05.08.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100380/2024/000629 від 05.08.2024 підлягають скасуванню, оскільки прийняті не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, без дотримання вимог законодавства.

Щодо доводів апелянта про розмір стягнутого судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем подано позов, який містить вимогу немайнового характеру щодо скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та вимогу майнового характеру щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки спір про оскарження рішення про коригування митної вартості є спором майнового характеру.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду зокрема, у справах № 320/333/19, № 400/2933/18, № 1440/2007/18, № 0340/1657/18, № 804/3787/18, № 280/4414/18, 520/2000/19.

Таким чином у даній справі за подання до адміністративного суду адміністративного позову сплаті підлягав судовий збір у розмірі 6056 грн. (3028 грн (мінімальна ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою) + 3028 грн (ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою)), який відповідно до платіжної інструкції №72863 від 20.09.2024 був сплачений позивачем.

Таким чином, доводи апелянта про те, що у цій справі наявна лише одна позовна вимога є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 по справі № 520/27114/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий