Справа № 538/515/25
Суддя: Цімбота Л. Г.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/515/25
Провадження № 2-а/538/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря Петрової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Лохвиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 13.11.2024р., працівники поліції під час складання постанови щодо порушення ним ПДР повідомили, що він начебто перебуває у розшуку ТЦК за порушення правил військового обліку та доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ІНФОРМАЦІЯ_3 йому повідомили, що він начебто не з`явився по повістці, яка була направлена засобами поштового зв`язку «Укрпошта» з описом вкладення цінного листа. Однак на його прохання надати докази направлення такої повістки, працівники відповідача не надали. Він не створював жодних перешкод і в цей же день отримав повістку на відправку та став військовослужбовцем. 04.03.2025 йому було заблоковано рахунки в банку на підставі ВП НОМЕР_1, яке було відкрито на підставі Постанови №1720 від 14.11.2024 винесеною ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вважає дану постанову винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права. З огляду на зазначене просив визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати Постанову №1720 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 14.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 , а справу - закрити.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.03.2025 р. за вказаним адміністративним позовом було відкрите провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач та його представник адвокат Савинський О.Г. не з`явились, в заяві до суду представник позивача просив справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявою про відкладення судового засідання до суду не звертався, у встановлений судом строк відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в Постанові № 1720 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що була винесена 14 листопада 2024 р. т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , зазначено суть адміністративного правопорушення, як "гр. ОСОБА_1 після перевірки працівниками нацполіції по базі Інформаційного порталу Національної поліції, буд доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 за порушення правил військового обліку, а саме не прибув за повісткою направленої засобами поштового зв`язку "Укрпошта" з описом вкладення цінного листа. Правопорушення вчинене в особливий період, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП постановлено накласти на нього штраф у розмірі 17000 грн".

Старшим державним виконавцем Лохвицького ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колісник А.Ю. 04.03.2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 щодо стягнення з ОСОБА_1 штраф в сумі 34 000,00 грн на підставі Постанови №1720 від 14.11.2024 винесеною ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З Довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.11.2024, вбачається, що солдат ОСОБА_1 , який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, дійсно проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 13 листопада 2024 року по теперішній час.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу президента України №64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022, який триває і по теперішній час.

Отже, станом на час розгляду справи та дату, зазначену в постанові, як дату можливого правопорушення, вчиненого позивачем, діяв особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст. 298 КУпАП).

З досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин, суд доходить висновку, що при притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлених законодавством вимог не дотримано.

Так, в оскаржуваній постанові не зазначено про дату складення протоколу та відсутнє посилання на такий протокол, виходячи з пояснень позивача викладених в позовній заяві, він був складений за день до винесення постанови, також в постанові відсутня інформація про направлення ОСОБА_1 повістки засобами поштового зв`язку і відповідно не надано доказів на підтвердження цієї обставини суду .

Відповідачем всупереч ст. 277 КАС України не надано суду копії протоколу, оскільки такий протокол є основним документом фіксації можливого вчинення позивачем правопорушення, та який став основою для притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому дослідити даний документ суд не зміг, оскільки позивачем він наданий не був з посиланням на те, що копію його не отримував.

За відсутності у суду вказаного протоколу суд не взмозі оцінити той факт, чи дійсно відповідають викладені в оскаржуваній постанові обставини, тим, які мали місце, та чи дійсно позивач без поважних причин не з`явився на розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про дату її розгляду.

При відкритті провадження у справі відповідачу направлялася копія позовної заяви з додатками та копія ухвали про відкриття провадження від 17.03.2025, в якій відповідачу запропоновано подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог, за їх наявності. Повідомлено, що у разі неподання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішить справу за наявними у ній матеріалами. Вказані документи отримані відповідачем 19.03.2025.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ні відзиву, ні матеріалів, що були взяті ним до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови, а саме протоколу, чи інших матеріалів (в т.ч.відеозапису) відповідачем до суду не надано.

З наявних у справі доказів суд не може безсумнівно константувати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відносно нього, а також того, що йому була вручена копія протоколу, роз`яснені його права .

Отже, судом встановлено, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також щодо розгляду справи.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута 14.11.2024 та оскаржувана постанова винесена цього ж дня у відсутність ОСОБА_1 , який не зміг надати своїх заперечень, доводів, оскільки з 13.11.2024 вже перебував у військовій частині.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. В той же час, при внесенні оскаржуваної постанови, не зазначено належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які були отримані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, належним чином не мотивовано висновку про винуватість позивача, що суперечить вимогам ст. 7, 245, 252, 280, 283 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленої процедури та є протиправною.

Доводи позивача є обґрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідачем на їх спростування не надано належних та допустимих доказів.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ст.72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 73-76, 77, 79, 229, 243, 244, 245, 246, 257, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 1720 від 14.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та стягнення штрафу в розмірі 17000 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно -телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА