Справа № 420/35691/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/35691/24

Категорія:108020000 Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:27.01.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження у в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Львівської митниці на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року вищевказаний позов задоволено. Визнано противоправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/900831/2 від 12 листопада 2024 року; визнано противоправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці №UA209170/2024/003155 від 12 листопада 2024 року.

В позовній заяві товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" адвокат Ситник О.П. зазначав, що витрати на професійну правничу допомогу на момент подання позову 5 000 грн. (розмір витрат розраховується відповідно до договору про надання юридичних послуг №0104-24/ДІК від 01 квітня 2024 року з додатками, що укладений між позивачем та представником позивача Ситником О.П.). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до позову додано: договір про надання юридичних послуг №0104-24/ДІК від 01 квітня 2024 року; замовлення №24UA28U0/133 від 14 листопада 2024 року; додаткова угода №24UA81U9/118 від 21 жовтня 2024 року; акт наданих послуг №24UA28U0/133 від 14 листопада 2024 року.

21 січня 2025 року до суду надійшла заява представника ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" - Ситника О.П. про ухвалення додаткового рішення (вхід. №ЕС/6307/25) по справі №420/35691/24, яким стягнути з Львівської митниці на користь ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Подану заяву представник ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" Ситник О.П. обґрунтовує тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду позовні вимоги ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" були задоволені, однак не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме на професійну правничу допомогу, яка надавалась на підставі договору з адвокатом Ситником О.П. на суму 5 000 грн.

24 січня 2025 року до суду надійшов від представника відповідача Львівської митниці Тістечка Ю.Я. заперечення (вхід. №ЕС/7399/25) щодо понесених судових витрат, в яких просить зменшити суму витрат на правничу допомогу посилаючись на те, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката не відповідає критеріям, визначеним ч. 5 ст. 134 КАС України, є значно завищеним.

Додатковим рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року заяву представника ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" адвоката Ситника О.П. (вхід. №ЕС/6307/25 від 21 січня 2025 року), про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у справі №420/35691/24.

Стягнуто з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТВО "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

У задоволені решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- дана категорія справи не є складною, а написання позовної заяви не потребувало великої кількості часу, для такого високого розміру гонорару. Окрім того, представник позивача станом на сьогоднішній день в судах різних інстанцій супроводжує більше 100 справ за позовами ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" до Львівської митниці про скасування рішень про коригування митної вартості. Відповідно до п.21 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20 (касаційне провадження №К/9901/29763/20), при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року;

- адвокат здійснює представництво ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ" у декількох ідентичних справах №420/10150/22, №420/126858/22, №420/12698/22, №420/12788/22, №420/12861/22, №420/12985/22, №420/13184/22, №420/23147/23, №420/24975/23, №420/36151/23 та інші, отже для вивчення, аналізу доказів до порушення провадження у судовій справі йому не потрібно було багато часу, відповідно сума 3 000,00 грн. за написання позовної заяви в даній справі є завищеною та неспівмірною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Львівської митниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справі ухвалене на користь ТОВ "ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ", нескладність справи, наявність визначеної судової практики, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та кількість підготовлених і поданих представником позивача заяв до суду (позовна заява та відповідь на відзив), їх складність та об`ємність, витрачений час (5 годин) суд вважає, що сума витрат у розмірі 5 000 грн. є завищеною. Відтак, на засадах співмірності та справедливості на користь позивача підлягає стягненню 3 000 грн. понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Ситника О.П.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, 134, 139 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

За правилами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст. 139 КАС України).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічні правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18, суд зокрема зазначив, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує критерії реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Щодо посилань апелянта, що сума 3 000 грн. за написання позовної заяви в даній справі є завищеною та неспівмірною, колегія суддів зазначає наступне.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Як вбачається з матеріалів, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником надано:

- договір про надання правової допомоги №0104-24/ДІК від 01 квітня 2024 року;

- замовлення № 24UA28U0/133 від 14 листопада 2024 року;

- додаткова угода № 24UA81U9/118 від 21 жовтня 2024 року;

- акт наданих послуг № 24UA28U0/133 від 14 листопада 2024 року;

- додаток №1 до договору про надання юридичних послуг №0104-24/ДІК від 01 квітня 2024 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в даному випадку, предмет спору у цій справі не є складним, наслідком чого є розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Витрати на збирання доказів та організація подання позову до суду фактично охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позову.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Колегія суддів акцентує увагу, на тому позивачем заявлено судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., тоді як суд першої інстанції, що розмір вартості правничої допомоги адвоката визначеного у зазначеному розмірі є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів, виходячи з оцінки складності та об`ємності адміністративної справи, що розглядається, а також наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, вважає, що судом першої інстанції було правомірно визначено розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн., яка є співмірною із наданими ним послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг на виконання умов договору про надання правової допомоги №0104-24/ДІК від 01 квітня 2024 року.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують факти та мотивування яких повністю підтверджуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини спірного питання та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 252, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 27 березня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.