Справа № 554/10679/24
Суддя: Материнко М. О.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/11/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Октябрський районний суд м.Полтави в складі: м.Полтава

Головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судових засідань -Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову № 521 від 31.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ухвалено постанову № 521 про накладення адміністративного стягнення відносно позивача. Вищевказаною постановою встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не зявлявся до органу військового обліку з 2021 року, ігнорував неодноразові повістки про виклаик до ПОМТЦК та СП. Зявився для оновлення облікових даних 31.05.2024 року, і таким чином своїми діями порушивпідпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призвониківі війскьовозобовязних, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, Відповідно до оскаржувальної постанови, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.210 КУпАП. Зазначеною постановою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню з огляду на відсутність належних даних, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. У діях позивача відсутня подія та склад правопорушення; притягнення позивача відбулося з порушенням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП України; Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 521 від 31.05.2024 року залишається незрозумілим період вчинення ОСОБА_1 адміністартивного правопорушення: в які дати направлялись повістки і в якій кількості.

Для адміністративних правопорушень ст. 38 КУпАП визначено чіткі строки притягення до адміністративної відповідальності. І вони обмежені часом. Якщо повістки направлялись у 2021 році то на той період строки притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 210 КУпАП були загальними - 2 місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення і діяли аж до травня 2024 року. В нашому випадку це дата, день і час, який зазначаються в повістці і в який ОСОБА_1 мав прибути за викликом. Також залишається невизначено повторність. Скільки саме повісток було направлено і знову ж таки в який період? Якщо вони напрявлялись в розриві більше року, то ми не можемо говорити про повторність, так як ст. 39 КУпАП зазначає, що якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Також із-за невизначеності дати вчинення адміністративного правопорушення залишається не визначеною сума стягнення. Розмір штрафу, накладеного на ОСОБА_1 і взагалі ч. 3 ст. 210 КУпАП з`являється лише після внесення змін до КУпАП Законом України № 3696-IX від 09.05.2024 року. Отже, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП України є незаконним.

На підставі викладеного просить суд визнати поважними причини пропуску та поновити строки на звернення до суду із даним позовом та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 521 від 31.05.2024 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Шеховцова О.І. направила до суду заяву про розгляд без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими.

Судом встановлено наступне.

31.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ухвалено постанову № 521 про накладення адміністративного стягнення відносно позивача. Вищевказаною постановою встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не зявлявся до органу військового обліку з 2021 року, ігнорував неодноразові повістки про виклаик до ПОМТЦК та СП. Зявився для оновлення облікових даних 31.05.2024 року, і таким чином своїми діями порушивпідпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призвониківі війскьовозобовязних, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, Відповідно до оскаржувальної постанови, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.210 КУпАП. Зазначеною постановою накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду доказів щодо правомірності винесеної постанови.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З оскаржуваної постанови вбачається, що її складено за відсутності ОСОБА_1 . Відомостей, яким чином позивача було повідомлено про дату і місце розгляду адміністративної справи, та якими доказами це підтверджено, у постанові не зазначено. Отже особі, що притягується до адміністративної відповідальності, не було повідомлено про дату і місце розгляду адміністративної справи, не було роз`яснено її права та обов`язки, у тому числі право на захист, не надано можливості заявити клопотання та надати пояснення, що є грубим порушенням вимог закону.

Згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тисячі до тисячі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, «Про військовий обов`язок і військову службу», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487

Згідно зі ст.7 КпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ТЦК розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ТЦК.

Ст. 210 КУпАП встановлено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, у диспозиції якої не встановлено певних правил поведінки і при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

За приписами ч.9 ст.1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабміном.

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки:

- організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

- здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

- організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАСУ передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, яка передбачена Законом, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.19, 20, 72, 77, 162, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 286, 295 КАС України, ст.ст. 210, 245, 247, 251, 280 КУпАП, суд

вирішив:

Поновити строк на звернення до суду за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову №521 від 31.05.2024 року, винесену начальника начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП, закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Суддя М.О.Материнко