Справа № 191/452/25
Суддя: Форощук С. А.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/452/25
Провадження № 2-а/191/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Форощук С.А.,

за участю секретаря судового засідання: Вехник С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП рядового поліції Зайцева Максима Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП рядового поліції Зайцева М.О., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що 07.01.2025 року поліцейський Зайцев М.О. виніс відносно нього, ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3808592.

У постанові про накладення адміністративного стягнення від 07.01.2025 року серії ЕНА № 3808592 зазначено, що 07.01.2025 року о 12:58:00 год. на автомобільній дорозі Н-31 Дніпро-Решетілівка 110 км, водій керуючи транспортним засобом на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами що відокремлені одна від одної розділювальною смугою рухався зі швидкістю 155 км/год чим перевищив встановлене обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС 008455. Камери 470965, 230520; 476811, чим порушив п. 12.6.ґ Правил дорожнього руху - порушення швидкісного режиму поза населеними пунктами водієм транспортного засобу, яке не зазначено у пп. 12.6. а-г, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами. Стаття, частина статті КУпАП: ст. 122 ч. 1».

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 07.01.2025 року серії ЕНА № 3808592 застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Позивач вважає, що наявні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.01.2025 року серії ЕНА № 3808592 та закриття справи про адміністративне правопорушення з наступних підстав. Зокрема, позивач вказує на порушення поліцейськими положень п. 1 ч, 1, ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», ч. 2 ст. 7, ст. 245, ч. 1 ст. 246, ст. 252, ст. 278-280 КУпАП, п. 4 розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 (далі- Інструкція № 1395), системний аналіз яких, на думку позивача свідчить про те, що здійснювати підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, розглядати справу про адміністративне правопорушення та виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення може лише той співробітник патрульної поліції, який виявляв правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, належним чином фіксував його, зупиняв транспортний засіб і повідомляв водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу детальним описом підстави зупинки, визначеної у статті 35 Закону України «Про національну поліцію». Також, поліцейськими не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не випробовували та не досліджувались докази (зокрема, вимірювальний прилад TruCam, його камера, фотознімки), не перевірена правильність їх складання та оформлення. Також, при проведенні фіксації швидкості руху певного транспортного засобу інспектор поліції не може тримати в руках вимірювальний прилад TruCam.

Також, позивач зазначає, що при проведенні фіксації швидкості руху певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному Законом України «Про Національну поліцію» (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості руху суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), вказане обумовлено положеннями ч. 2 ст. 40 Законом України «Про національну поліцію», відповідно до яких інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Зазначає, що інспектор патрульної поліції не надав йому доказів того, що він керував транспортним засобом у зоні дії знаків «3.29», «5.70» і що вони були правильно розташовані. Також, інспектор патрульної поліції не надав доказів того, що вимірювальний прилад TruCam був опломбований, більш того, прилад TruCam відсутній в переліку затверджених технічних засобів, що можуть використовуватися органами патрульної поліції.

Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.01.2025 року серії ЕНА № 3808592 про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з пред`явленими позовними вимогами, представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, вважає дії працівника поліції правомірними, а винесена поліцейським постанова про накладення адміністративного стягнення законна. Відзив долучений до матеріалів справи.

03.03.2025 року від позивача надійшов відгук на відзив відповідно до якого останній підтримує свої позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач Зайцева М.О. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про неможливість явки до суду не надав.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України ).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1,13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: зокрема, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Зазначене спростовує доводи позивача що виявляти адміністративне правопорушення та виносити постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, може лише одна і та сама особа. Також, не містить таких обмежень і пункт 4 Інструкції№ 1395, згідно з яким у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд, в контексті зазначеного, також звертає увагу, що відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, виходячи з викладеного, суд визнає поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП рядового поліції Зайцева Максима Олександровича не належним відповідачем по справі.

Судом встановлено, що згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення від 07.01.2025 року серії ЕНА № 3808592, 07.01.2025 року о 12:58:00 год. на автомобільній дорозі Н-31 Дніпро-Решетілівка 110 км., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN ATLAS номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами що відокремлені одна від одної розділювальною смугою рухався зі швидкістю 155 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом ТruСАМ ТС 008455. Камери 470965, 230520; 476811, чим порушив п. 12.6.ґ ПДР - порушення швидкісного режиму поза населеними пунктами водієм транспортного засобу, яке не зазначено у пп. 12.6. а-г, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У зв`язку чим позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., що підтверджується копією постанови.

Санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.6 «ґ» Правила дорожнього руху поза населеними пунктами, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою дозволяється рух зі швидкістю - не більше 110 км/год.

У відповідності до Правила дорожнього руху, розділювальна смуга - це виділений конструктивно або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини. Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів. При наявності на розділювальній смузі тротуару по ньому дозволяється рух пішоходів.

Термін «розділювальна смуга» використовується для усвідомлення водіями того, що даний елемент призначений для відокремлення транспортних потоків, що рухаються на великих швидкостях.

За приписами пункту 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно із пунктом 8.4 Правил дорожнього руху, дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Пунктом 5 Інформаційно-вказівні знаки розділу 33 Правил дорожнього руху передбачено знак 3.29 Обмеження максимальної швидкості.

Відповідно до ДСТУ 4100:2021, а саме п. 14.5.25 - знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» потрібно застосовувати, щоб заборонити рух усіх транспортних засобів з більшою швидкістю ніж зазначено на знаку, у разі потреби введення на ділянці дороги іншої максимальної швидкості ніж на попередній ділянці. Також, вказаний пункт визначає випадки та умови встановлення дорожнього знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості. Так, знак 3.29 потрібно встановлювати разом зі знаком, який попереджає про характер небезпеки чи наближення до об`єкта небезпеки. Знак 3.29 застосовують самостійно у випадках наближення до митниці, дорожньої станції патрульної поліції, початку платної дороги тощо. У разі використання ступінчастого обмеження швидкості знак, який попереджає про характер чи об`єкт небезпеки, потрібно встановлювати разом із останнім по ходу руху знаком 3.29. Якщо знак, що попереджає про характер чи об`єкт небезпеки, встановлюють повторно відповідно до 14.3.4, знак 3.29 рекомендовано встановлювати разом із першим по ходу руху знаком.

Водночас, у даному випадку у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказано, що водій транспортного засобу рухався поза населеним пунктом по автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою рухався зі швидкістю 155 км/год. При цьому Правила дорожнього руху у п. 12.6 «ґ» вказують, що поза населеними пунктами, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою дозволяється рух зі швидкістю - не більше 110 км/год., таким чином, з урахуванням правил встановлення дорожнього знаку 3.29, у даному випадку відсутність такого знаку не спростовує наявність обмеження руху поза населеним пунктом не більше 110 км/год.

Також у своєму позові, ОСОБА_1 вказує на відсутність на зазначеній ділянці дороги дорожнього знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху». Водночас, в редакції Правил дорожнього руху чинної станом на 07.01.2025 року, знак 5.70 має назву «Зміна схеми руху» (згідно з Постановою КМУ «Про внесення змін до Правил дорожнього руху» від 29.09.2021 року № 1091).

При цьому, згідно Правил дорожнього руху, знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Згідно розділу 33 Дорожні знаки Правил дорожнього руху, до інформаційно вказівних знаків відносяться: 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху. Позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Разом з тим, прилад TruCam ТС 008455 не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а дорожній знак 5.76 Правил дорожнього руху інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів фіксації саме щодо змонтованої техніки автоматичному режимі.

При цьому, суд зазначає, що навіть за відсутності такого знаку водій зобов`язаний у будь-якому випадку стежити за безпекою та дорожньою обстановкою, як в межах населеного пункту, так і поза його межами.

Щодо доводів позивача про неправомірність здійснення поліцейськими вимірювання швидкості руху транспортного засобу за допомогою приладу TruCam ТС 008455, зокрема той факт, що заміри швидкості робились тримаючи прилад в рукахсуд зазначає наступне.

Встановлено, що у відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, TruCam ТС 008455, у відповідності до пункту 4 частини 2 статті 283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки.

До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LT1 20/20 TruCam», який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

На підставі вищевикладеного, 29 серпня 2012 фірмі Laser Technology, Inc., яка є виробником TruCam, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 08.08.2024 року, виданого ДГ «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam II № ТС 008455 є придатним до застосування.

Можливість використання виробу TruCam також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15.12.2023 року № 04/05/02-1179/ВС1, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 10116:2019 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Термін дії експертного висновку протягом періоду дії правового режиму воєнного стану в Україні та шести місяців після його припинення чи скасування.

Прилад TruCam LTI - є засобом вимірювальної техніки. У відповідності до п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Таким чином, підрозділи поліції використовують прилад TruCam як засіб вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam».

Відповідно до інструкції по експлуатації «Laser Technology, Inc. Руководство по TruCam» лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь- які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або Фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В свою чергу, позивачем не доведено, що тримання відповідачем в руках лазерного вимірювача TruCam призвело до неправильного встановлення швидкості руху транспортного засобу під його керуванням.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема , фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (п. 1); спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів (п. 5). Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням, наведеним у статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем було надано до матеріалів справи відеозаписи та фотографії, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam II № ТС 008455, якими зафіксовано рух транспортного засобу VOLKSWAGEN ATLAS номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , швидкість 155 км/год., дистанція з якої здійснено вимірювання 439,6 м, максимально допустима швидкість 110 км/год, зазначено дату і час фіксації 01.07.2025 о 12:45:02 год.

За результатом дослідження вказаного відеозапису та фотографії можливо ідентифікувати марку, модель та державний номерний знак вказаного транспортного засобу в момент вчинення оспорюваного адміністративного правопорушення.

Наданий позивачем відеозапис, а також відеозапис з бодікамери поліцейського ID 470965 не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме перевищення швидкості руху поза населеними пунктами водієм транспортного засобу, яке не зазначено у пп. 12.6. а-г, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами більше ніж на 20 км/год., за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що постанова винесена інспектором Зайцевим М.О. як уповноваженого працівника належного відповідача у справі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, накладене на позивача адміністративне стягнення відповідає санкції ч.1 ст. 122 КУпАП, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст.122, ст. 7,ст. 293 КУпАП, ст.ст.72,77,118-119,122,243-244,246,286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП рядового поліції Зайцева Максима Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. А. Форощук