Справа № 160/1609/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2025 рокуСправа №160/1609/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
22.01.2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 24.10.2024 року та зарахувати до пільгового стажу наступні періоди: з 01.09.1990 року по 28.06.1994 року - період навчання у металургійному технікумі, та з 18.07.1996 року по 30.09.1996 року з метою призначення пільгової пенсії за віком на підставі п. 1 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати першого звернення, тобто з 24.10.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 11.02.2025 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу був наданий строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та у відповідача витребувані матеріали, які були на розгляді при прийнятті спірного рішення.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.10.2024р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 31.10.2024р. No 22 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону, у зв`язку з недосягненням віку 50 років та належного підтвердження необхідного пільгового стажу на дату звернення.

За наданими документами та даними відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 27 років 2 місяці 13 днів, пільговий стаж відсутній.

Так, відповідач не зарахував до страхового стажу період навчання з 01.09.1990 року по 28.06.1994 року, оскільки в трудовій книжці відсутнє повне посилання на документ, на підставі чого здійснено запис (не зазначено дату видачі диплома) та відсутня інформація про початок навчання в Криворізькому металургійному технікумі.

Також, відповідач не зарахував до страхового стажу період роботи з 18.07.1996 року по 30.09.1996 року, оскільки у графі 3 розділу «Відомості про роботу» відсутня інформація про реорганізацію підприємства, позивач був прийнятий Криворізький металургійний комбінат ім. В.І. Леніна, а запис про звільнення завірено печаткою Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь», у зв`язку з чим порушено вимоги 2.15 Інструкції No 58.

За результатами розгляду документів встановлено, що позивачем не надані документи, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: уточнююча довідка, передбачена пунктом 20 Порядку No 637, документи про проведені атестації робочих місць за умовами праці та перелік атестованих професій, у зв`язку з чим зарахувати періоди роботи до пільгового стажу можливо буде за умови дотримання вимог Порядку No 383.

Отже, спір між сторонами виник з підстав не зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком No 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком No 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків No1 і No2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за No 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок No 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до п. 10 Порядку No 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року No 637.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України No 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Даним Порядком (пункт 20) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі No234/13910/17 та від 07.03.2018 року у справі No 233/2084/17.

З трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 вбачаються наступні записи за спірні періоди 01.09.1990 року по 28.06.1994 року та з 18.07.1996 року по 30.09.1996 року :

- З 01.09.1990 року по 28.06.1994 року позивач навчався в Криворізькому металургічному технікумі ( запис No 1, підстава диплом ЗБ No 030353);

- 18.07.1996 року позивач прийнятий в прокатний цех No 3 слюсарем-ремонтником 4 розряду Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь» ( запис 3 3, розпорядження No 21 від 18.07.1996 року);

- 30.09.1996 року позивач звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України ( запис No 4, розпорядження No 47 від 01.10.1996року).

Також, відповідачем разом з відзивом надана копія диплому серія ЗБ No 030353, з якої вбачається, що позивач закінчив навчання в Криворізькому металургійному технікумі за спеціальністю обробка металів тиском.

З форми РС- право вбачається, що період навчання з 01.09.1990 року по 28.06.1994 року та період роботи з 18.07.1996 року 30.09.1996 року не зараховані позивачу до страхового стажу та пільгового стажу.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року No 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, в тому числі повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Згідно п. 1030200а-18559 розділу ІІІ Списку No 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року No 162 професія слюсар-ремонтник входить до переліку професій, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, трудова книжка позивача не містить відповідного запису про віднесення його професії до Списку No 1 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року No 162.

Також, трудова книжка не містить запису про проведення атестації робочого місця позивача, і доказів її проведення сторонами під час розгляду справи суду не надано ( виписки з наказу про атестацію робочого місця, тощо) а тому враховуючи положення п. 10 Порядку No 383, п. 4.2 Порядку No 22-1 відповідач мав запропонувати позивачу подати у тримісячний строк уточнюючу довідку, проте ці вимоги Порядків відповідачем не виконані.

Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 року у справі No 300/8132/23 зробив висновок, що запис у трудовій книжці не є безумовним доказом про період роботи особи у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відповідної інформації; неправильне оформлення печатки підприємства може вказувати на неточності в трудовій книжці та ставити під сумнів достовірність відомостей про зазначені в ній періоди роботи; у разі виявлення неточностей у трудовій книжці для підтвердження трудового стажу можна використовувати дані з реєстрів, довідки, виписки, трудові договори та інші відповідні документи, які містять відомості про періоди роботи.

Приймаючи до уваги відсутність в трудовій книжці позивача необхідних записів, які б свідчили, що його професія відноситься до Списку No 1, а також не надання суду доказів на підтвердження цього, суд позбавлений можливості зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи період роботи з 18.07.1996 року по 30.09.1996 року.

Разом з тим, враховуючи, що відповідачем не виконано вимоги п. 10 Порядку No 383, п. 4.2 Порядку No 22-1, а також ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині перевірки достовірності поданих позивачем відомостей, умови його праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, суд доходить висновку, що відповідач передчасно прийняв рішення No 22 від 31.10.2024 року та воно підлягає скасуванню.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується, серед іншого, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п. 8 Порядку No 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Аналогійні висновки щодо застосування норм права зробив Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 справа No520/15931/16-а, від 30.03.2021 справа No 595/495/17.

Верховний Суд у постанові від 09.08.2021 року по справі No 200/1453/21-а зазначив, що період навчання у навчальному закладі зараховується до пільгового стажу, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Трудова книжка містить запис про дату початку та закінчення навчання позивача, а вбачається, що після закінчення навчання 28.06.1994 року в металургійному технікумі, він у тримісячний строк 18.07.1996 року прийнятий на роботу в Криворізький металургійний комбінат «Криворіжсталь» ім. В.І.Леніна, а тому період навчання позивача має бути зарахований як до страхового, так і до пільгового стажу роботи.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту п.1 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про яку зазначено в рішенні No 22 від 31.10.2024 року відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - протиправними та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області No 22 від 31.10.2024 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 24.10.2024 року, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 період з 01.09.1990 року по 28.06.1994 року - навчання у Криворізькому металургійному технікумі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при

вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову сторони, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211грн. 20коп., що документально підтверджується платіжною інструкцією No 47450462 від 06.11.2024 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 605грн. 60коп. з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Крицак Валентини, буд.6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту п.1 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про яку зазначено в рішенні No 22 від 31.10.2024 року відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - протиправними та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області No 22 від 31.10.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 24.10.2024 року, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 період з 01.09.1990 року по 28.06.1994 року - навчання у Криворізькому металургійному технікумі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Крицак Валентини, буд.6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605грн. 20коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець