Справа № 336/10623/24
Суддя: Савеленко О. А.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/19/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Романок А.Ф. звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, який у подальшому був уточнений.

Позовна заява обґрунтована тим, що 17.10.2024 на поштову адресу позивача від Комунарського відділу ДВС у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 від 04.10.2024 з виконання постанови №579, виданої 29.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу розмірі 51 000 грн.

Постанову №579, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 грн. винесено 29.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 .

Відповідно до спірної постанови, 08.08.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08 годину 00 хвилин 15.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 для визначення призначення на особливий період. Вказану повістку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 08.08.2024. Проте, у визначений у повістці час, а саме 15.08.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 210-1 КУпАП. З винесеною постановою позивач не згодний, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступним.

Вважає, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 №669 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП 21.08.2024 складений не уповноваженою особою, а саме командиром третього відділення охорони першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Крім того, були порушені вимоги ст. 277-2 КУпАП щодо повідомлення позивача про розгляд постанови про притягнення д адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 22.08.2024 аби розгляд справи відбувся з урахуванням його заперечень та доказів, що підтверджують поважність причини неявки 15.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Юрист ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці немає та запропонував написати заяву про перенесення розгляду справи на 29.08.2024. Позивач власноручно написав заяву про відкладення розгляду справи та юрист ІНФОРМАЦІЯ_2 вручив йому повістку про виклик на розгляд справи про адміністративне правопорушення, де вказано про розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у той час як спірну постанову винесено за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Тобто позивач не був обізнаний, за якою саме частиною статті 210-1 КУпАП буде відбуватися розгляд справи. Крім того, уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 при врученні повістки ОСОБА_1 допущено порушення Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що ставить під сумнів законність вимоги про з`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Звертає увагу суду, що під час вручення повістки особи, які здійснювали таке вручення, не надали позивачу ні наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вони уповноважені на видачу повісток, ні службове посвідчення особи. Крім того, повноваження ІНФОРМАЦІЯ_2 поширюються виключно на територію м. Бердянська Запорізької області, а не на територію м. Запоріжжя . В порушення встановленого законодавством порядку, відсутній відеозапис вручення повістки. Повістка була неналежної форми, не містила дати народження позивача, зазначена у повістці мета виклику не відповідає формулюванню, визначеному законодавством. Вручена повістка не містить підпису Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому є нікчемною.

Вважає, що працівниками поліції, які здійснили затримання до доставлення ОСОБА_1 , порушено вимоги п.15,16 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період та ст. 261 КУпАП України, оскільки протокол затримання не складався та позивач був доставлений до ХАБУ замість ІНФОРМАЦІЯ_2 , що суперечить розпорядженню начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо доставлення ОСОБА_1 .. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, було порушено порядок розгляду, а саме позивачу не повідомлено про його права, за його усним клопотанням не було надано матеріали справи для ознайомлення та не надано можливості реалізувати своє право на залучення адвоката. Відповідачем умисно не взято до уваги поважні причини неявки позивача за повісткою від 08.08.2024. Позивач має право на відстрочку, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , дані оновив вчасно.

Посилаючись на викладені обставини, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №579 від 29.08.2024, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25 000 грн., справу закрити, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Процесуальні дії у справі, позиції сторін.

Ухвалою судді від 29.10.2024 поновлено строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В порядку ст.162 КАС України, 18.11.2024 представником відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просить позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на наступне.

08.08.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 годину 15.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період. Вказану повістку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 08.08.2024. Проте, у визначений у повістці час, а саме 15.08.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Уповноваженою особою було складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.08.2024 № 669, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 22.08.2024 о 10:00 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з причини поганого самопочуття, довідку має. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 не надав. На розгляді справи ОСОБА_1 підтримав свою правову позицію. Також надав копію довідки б/н від 09.08.2024 про те, що він з 09.08.2024 знаходиться на амбулаторному лікуванні у медичному центрі «Довіра». Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , встановлено, що поважні причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні. Надана довідка б/н від 09.08.2024 про те, що ОСОБА_1 з 09.08.2024 знаходиться на амбулаторному лікуванні у медичному центрі «Довіра» не є належним доказом того, що ОСОБА_1 не мав можливості прибути за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 год. 15.08.2024. Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Крім того, не виконав вимоги ч.3 ст.22 зазначеного закону.

19.11.2024 через підсистему «Електронний суд» до суду від представника позивача - адвоката Романок А.Ф. надійшла відповідь на позовну заяву, у якій представник просить задовольнити позовну заяву, обґрунтовуючи тим, що представник відповідача у відзиві не навів жодних аргументів, які б спростовували протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_2 під час вручення повістки та винесення постанови, фактично виклав зміст оскаржуваної постанови та посилався на Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Крім того, вважає, що представником відповідача пропущений строк для подання відзиву, а відтак він підлягає залишенню без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи сторін, суд дійшов висновку, що поданий представником відповідача відзив подано в строк, оскільки представник ознайомився з матеріалами справи 14.11.2024, відзив подано 18.11.2024.

Обставини встановлені судом.

08.08.2024 на ім`я ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 виписано повістку з вимогою прибути 15.08.2024 на 08 годину 00 хвилин з метою визначення призначення на особливий період (а.с.81).

Згідно з долученою до відзиву на позовну заяву розпискою, ОСОБА_1 отримав повістку 08.08.2024 (а.с.115).

Згідно з рапортом т.в.о. заступника начальника - начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 від 19.08.2024, 08.08.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 15.08.2024 о 08 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період. 15.08.2024 ОСОБА_1 не з`явився, чим порушив вимоги чинного законодавства, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.210-1 КУпАП (а.с.116).

21.08.2024 командиром третього відділення охорони першого взводу охорони роти другого ІНФОРМАЦІЯ_1 молоді ОСОБА_3 складений протокол № 669 про адміністративне правопорушення від 21.08.2024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у якому вказано, що 15.08.2024 ОСОБА_1 не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив, у протоколі зазначені письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких останній не з`явився у зв`язку з поганим самопочуттям (а.с.85-86).

22.08.2024 ОСОБА_1 подав на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про відкладення розгляду справи за протоколом № 669 з метою надання додаткових документів на 29.08.2024 о 09 годині 00 хвилин (а.с.119).

22.08.2024 ОСОБА_1 отримав повістку про виклик на розгляд справи про адміністративне правопорушення на 09 годину 00 хвилин 29.08.2024, про шо свідчить його підпис у розписці (а.с.80, 118).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є здобувачем освіти на період з 01.09.2024 по 30.06.2027, про що свідчить довідка № 184709 від 13.08.2024 (а.с.67).

Згідно з довідкою № 7458 від 06.09.2024 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період як здобувачу фахової передвищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч.2 ст.10 ЗУ «Про освіту» на строк до 09.11.2024 (а.с.69).

Згідно з постановою № 579 від 29.08.2024, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , 08.08.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 год 15.08.2024. 15.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 08.08.2024. Проте, у визначений у повістці час, а саме 15.08.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. б ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.08.2024 № 669 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 22.08.2024 о 10:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з причини поганого самопочуття, довідку має.

У постанові зазначено, що належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 не надав.

На розгляді справи ОСОБА_1 підтримав свою правову позицію. Також надав копію довідки б/н від 09.08.2024 року про те, що він з 09.08.2024 року знаходиться на амбулаторному лікуванні у медичному центрі «Довіра».

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення ОСОБА_1 , встановлено що поважні причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні.

Надана Довідка б/н від 09.08.2024 про те, що ОСОБА_1 з 09.08.2024 знаходиться на амбулаторному лікуванні у медичному центрі «Довіра» не є належним доказом того, що ОСОБА_1 не мав можливості прибути за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 год. 15.08.202.

Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення їх призначення на особливий період. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 грн. (а.с.89-90).

Згідно з довідкою від 09.08.2024, ОСОБА_1 , 1982 року народження, знаходився на амбулаторному лікуванні з 09.08.2024 у медичному центрі «Довіра» з діагнозом частковий гемофтальм лівого ока. Гіпертонічна ангіопатія сітківки ОИ (а.с.68,117).

На ім`я ОСОБА_1 29.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 виписано повістку з вимогою з`явитись 30.08.2024 о 09 годині 00 хвилин з метою визначення призначення на особливий період (а.с.80).

Постанову передано на виконання до Комунарського ВДВС в місті Запоріжжі (а.с.91).

04.10.2024 старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС в місті Запоріжжі винесено постанову про відкриття ВП № НОМЕР_4, з примусового виконання постанови № 579, виданої 29.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу в розмірі 51 000 грн. (а.с.82,83).

Нормативне обґрунтування.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 72 ч.2 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною шостою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною другою статті 210-1 КУпАП визначено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено та діє на даний час.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, зокрема, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.3 ч.3, ч.6,7 ст.22 Закону у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно п. 21, пп. 1 п. 27 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок №560) за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів, зокрема, для: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Висновки суду.

Спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як убачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не прибув 15.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 для визначення призначення на особливий період за викликом (повістко), який був вручений останньому 08.08.2024.

Факт вручення повістки позивачем не заперечувався та підтверджений наданою представником відповідача розпискою.

Мета, з якою ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 визначена п.1 ч.1 ст.22 «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а саме для визначення призначення на особливий період.

Позивач у позовній заяві, заперечуючи проти винесеної постанови, посилається на відсутність у особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, повноважень щодо складання такого протоколу.

Процедура складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) визначена Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Інструкції № 3 протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У той же час, п. 2 розд. І Інструкції № 3 передбачено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Зі змісту протоколу №669 від 21.08.2024 вбачається, що протокол складений командиром ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 ..

У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що протокол складено уповноваженою особою, однак докази на підтвердження повноважень командира ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 суду не надані.

Враховуючи, що у ході судового розгляду справи відповідачем як суб`єктом владних повноважень всупереч положенням ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено факт належного складення протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вказана позиція суду повністю узгоджується із позицією, викладеною у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 592/16790/24.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладені вище обставини, позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про незаконність оскаржуваної постанови, тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова скасуванню.

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 23.10.2024, ордеру на надання правничої допомоги, правова допомога позивачу ОСОБА_1 надавалась адвокатом Романюк А.Ф..

Додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги визначено порядок оплати наданих адвокатом юридичних послуг (гонорару), якою визначено, що вартість послуг щодо надання консультації, складання позовної заяви про скасування постанови№579 склала 8000,00 грн. На підтвердження вартості наданих послуг надано також акт виконаних робіт від 24.10.2024, товарний чек.

Таким чином сума витрат на правову допомогу складає 8000,00 грн.та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 484,48 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -задовольнити.

Постанову №579 за справою про адміністративне правопорушення від 29 серпня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Савеленко

28.03.25