Справа № 500/943/25
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/943/25

26 березня 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області щодо не зарахування періодів служби (роботи) ОСОБА_1 з 01.06.1994 по 25.09.1996 в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу, до стажу державної служби,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати період проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу з 01.06.1994 по 25.09.1996 (02 роки 03 місяці 24 дні) до стажу державної служби та визнати право на пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 15.06.2024 перебуваю на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримую пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 23.01.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою про зарахування періоду служби в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу з 01.06.1994 по 25.09.1996 до стажу державної служби.

У відповіді на звернення зазначено, що при розгляді заяв застосовується законодавство, що чинне на час розгляду таких заяв. За документами електронної пенсійної справи, до стажу державної служби можливо зарахувати період починаючи з 01.03.2007. Станом на 01.05.2016 стаж державної служби становить менше як 10 років, тому право на пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу" відсутнє.

Не погодившись із вказаним рішенням та, вважаючи його протиправним позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

04.03.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Вказує, що 23.01.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо переведення її з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 06.02.2025 №877-589/Я-02/8-1900/25 повідомлено про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

З посиланням на норми чинного законодавства зазначає, що за документами електронної пенсійної справи позивача, зокрема у відповідності до записів трудової книжки, до стажу державної служби можливо зарахувати період, починаючи з 01.03.2007 (дата прийняття присяги державного службовця та присвоєння рангу державного службовця по посаді секретаря судового засідання Господарського суду Тернопільської області). Так як станом на 01.05.2016 стаж державного службовця становить менше як 10 років, тому право на пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу" відсутнє.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді у відпустці, в порядку черговості.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Як слідує з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 з 15.06.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як отримувач пенсії за віком згідно з нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

23.01.2025 позивач надіслала до відповідача звернення щодо зарахування періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу з 01.06.1994 по 25.09.1996 (02 роки 03 місяці 24 дні) до стажу державної служби, надавши підтверджуючі документи - довідку Управління МВС в Тернопільській області від 06.02.2024 №25, трудову книжку.

Листом від 06.02.2025 №877-589/Я-02/8-1900/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило, що за документами електронної пенсійної справи позивача, зокрема у відповідності до записів трудової книжки, до стажу державної служби можливо зарахувати період, починаючи з 01.03.2007.

Так як станом на 01.05.2016 стаж державного службовця становить менше як 10 років, тому право на пенсію у відповідності до Закону України "Про державну службу" відсутнє.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду за захистом своїх пенсійних прав з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ з 01 травня 2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: вік і страховий стаж.

Згідно із частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 стажу державної служби, визначеного пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

Відповідно до статті 1 Закону №3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно частини другої статті 9 зазначеного Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон №3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До 01.05.2016 посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" (далі - Порядок №283).

За приписами пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 3 Порядку №283 встановлено, що до стажу державної служби включається, зокрема, час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Отже, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів внутрішніх справ та на посадах рядового та начальницького складу в органах внутрішніх справ.

Згідно довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 06.02.2024 №25 ОСОБА_1 дійсно з 22.03.1993 року (наказ УВС Тернопільської області від 12.04.1993 №53о/с) по 01.06.1994 працювала на посаді секретар - друкарки відділу віз та реєстрації іноземних громадян міліції громадської безпеки УВС Тернопільської області.

З 01.06.1994 звільнена по ст.38 КЗпП України (згідно поданої заяви), наказом УВС Тернопільської області від 01.06.1994 №95 о/с.

З 01.06.1994 (наказ УВС Тернопільської області від 01.06.1994 №95 о/с) по 25.09.1996 проходила службу в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу.

З 25.09.1996 звільнена з органів внутрішніх справ за ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням) "Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ" наказом УМВС України в Тернопільській області від 25.09.1996 №203 о/с. Вислуга років на день звільнення складала: 02 роки 03 місяці 24 дні.

Вказаний період роботи підтверджено також записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 16.09.1964 та іншими матеріалами справи.

Таким чином період служби позивача на посадах в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу з 01.06.1994 по 25.09.1996 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 19.12.2023 у справі №600/947/23-а.

Таким чином за встановлених обставин належним способом захисту для відновлення порушених прав та інтересів позивача, на переконання суду, буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вирішити питання зарахування позивачу періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах середнього начальницького складу з 01.06.1994 по 25.09.1996 до стажу роботи на посадах державної служби.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 19.02.2025.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд позов задовольняє повністю, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період проходження служби в органах внутрішніх справ з 01.06.1994 по 25.09.2096 до стажу державної служби.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 березня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.