Справа № 460/2264/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/2264/24 пров. № А/857/29697/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року, що постановила суддя Комшелюк Т.О. у м. Рівне у справі № 460/2264/24 за заявою ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, 24.10.2024 року звернулася в суд із заявою в порядку статті 383 КАС України, в якій просила визнати протиправними дії відповідача щодо не здійснення виплати суддівської винагороди (з урахуванням виплачених сум) на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в частині щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 30 % від посадового окладу та доплати за науковий ступінь кандидата юридичних наук в розмірі 15 % від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, за період з 01.02.2024 року по 16.10.2024 року.

01 листопада 2024 року Рівненський окружний адміністративний суд постановив окрему ухвалу.

Визнав протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 460/2264/24 щодо невиплати суддівської винагороди судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 30 % від посадового окладу та доплати за науковий ступінь кандидата юридичних наук в розмірі 15 % від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, за період з 01.02.2024 року по 16.10.2024 року.

Зобов`язав Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Установив Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Житомирській області десятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Не погодившись з цією ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати окрему ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви позивачки, яка подана в порядку статті 383 КАС України.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що позивачка пропустила строк звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України. Крім того, відповідач зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Відповідач зазначив, що 19.09.2024 року територіальне управління ДСА України в Житомирській області здійснило перерахунок суддівської винагороди та звернулося до ДСА України з листом про виділення додаткових коштів по програмі 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» в сумі 597318,32 грн. на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року. 18.10.2024 року на адресу територіального управління надійшов лист ДСА України № 11-20549/24 в якому зазначено, що наразі не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на зазначені цілі.

Таким чином, відповідач вважає, що вжив належні та достатні заходи для виконання судового рішення, однак судове рішення не було виконано в повному обсязі з незалежних від відповідача причин.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Апеляційний суд встановив те, що 05.04.2024 Рівненський окружний адміністративний суд у справі № 460/2264/24 прийняв рішення, яким, зокрема, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду (з урахуванням виплачених сум) судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2023 року, а саме: в розмірі 2684грн, щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 30 % від посадового окладу та доплати за науковий ступінь кандидата юридичних наук в розмірі 15 % від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 02 листопада по 31 грудня 2023 року; нарахувати та виплатити суддівську винагороду (з урахуванням виплачених сум) судді Баранівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня відповідного календарного року (з урахуванням висновків рішення суду), щомісячних доплат за вислугу років та доплати за науковий ступінь кандидата юридичних наук, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, починаючи з 01 січня 2024 року до зміни законодавства або зміни правового статусу позивача.

Це рішення набрало законної сили 03.09.2024.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 460/2264/24 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області 19.09.2024 року прийняло рішення, яким здійснило позивачці перерахунок суддівської винагороди в сумі 597318,32 грн.

Того ж дня Територіальне управління ДСА України в Житомирській області звернулося до ДСА України з листом про виділення додаткових коштів по програмі 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» в сумі 597318,32 грн. на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року.

18.10.2024 року на адресу відповідача надійшов лист ДСА України № 11-20549/24 в якому зазначено, що на даний час не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на зазначені цілі.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 4 статті 383 КАС України, визначено, що таку заяву, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Що стосується тверджень відповідача про пропущення позивачкою строку звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України, то апеляційний суд встановив, що 07.10.2024 року на адресу позивачки відповідач направив відповідь на звернення позивачки від 02.10.2024 року щодо стану виконання відповідачем рішення суду.

Відповідач стверджує, що визначений частиною 4 статті 383 КАС України, строк звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України розпочинається із дати надіслання відповіді на запит.

Однак, на думку апеляційного суду, це твердження є помилковим, оскільки, визначений частиною 4 статті 383 КАС України строк, розпочинається з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи немає доказів отримання позивачкою листа відповідача від 07.10.2024 року № 2180/24-вих.

Тому, апеляційний суд вважає, що позивачка, подавши 24.10.2024 року заяву в порядку статті 383 КАС України, не пропустила визначений частиною 4 статті 383 КАС України строк на її подання.

Що стосується виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 460/2264/24, то Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області у листі від 07.10.2024 року № 2180/24-вих повідомило позивачку, що 19.09.2024 року прийняло рішення, яким здійснило позивачці перерахунок суддівської винагороди в сумі 597318,32 грн.

Того ж дня Територіальне управління ДСА України в Житомирській області звернулося до ДСА України з листом про виділення додаткових коштів по програмі 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» в сумі 597318,32 грн. на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року у справі № 460/2264/24.

18.10.2024 року на адресу відповідача надійшов лист ДСА України № 11-20549/24 в якому зазначено, що на даний час не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на зазначені цілі.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) зробив висновок, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

У постанові від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17 Верховний Суд зазначив, що: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».

Однак, із матеріалів справи видно, що відповідач вчинив залежні від нього дії щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 460/2264/24, зокрема, перерахував суддівську винагороду позивачки, однак, не виплатив перераховану суму суддівської винагороди через відсутність коштів, тобто обставин, які від нього не залежать. Водночас, відповідач вчинив активні дії щодо виділення коштів виплату суддівської винагороди, звернувшись 19.09.2024 року із відповідним запитом до ДСА України.

Вказане свідчить про те, що немає підстав для визнання протиправними дій відповідача, прийнятого на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 460/2264/24, а, отже, для постановлення ухвали в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Тому апеляційний суд вважає, що заяву позивачки, яка подана в порядку статті 383 КАС України, необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, передбачені статтею 383 КАС України, оскільки, не встановлював підстав для постановлення ухвали в порядку, передбаченому статтею 383 цього Кодексу. Це порушення призвело до неправильного вирішення заяви, яка подана відповідно до статті 383 КАС України та прийняття окремої ухвали.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому її необхідно задовольнити, скасувати окрему ухвалу першої інстанції та прийняти постанову, якою заяву позивачки, що подана в порядку статті 383 КАС України, залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області задовольнити.

Окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року у справі № 460/2264/24 скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України, залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель