Справа № 522/855/25
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2025-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №522/855/25
Провадження №2-а/522/142/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції Красюн Валерій Володимирович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси 16.01.2025 року поштою надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції Красюн Валерій Володимирович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якій позивач просить суд скасувати Постанову серії ЕНА №3770622 від 01.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Також просив стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що 01.01.2025 року відносно ОСОБА_1 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.126 КпАП України. Постановою інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Красюн В.В. серія ЕНА №3770622 від 01.01.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. за ч.2 ст.126 КпАП України за те, що ОСОБА_1 01.01.2025 року о 19:47:37 год. у м.Одесі по вул.Рішельєвська, 59, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на транспортний засіб відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Вважає, що вищевказана постанова є протиправною та підлягає скасування, оскільки інспектором не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 . Інспектором не було надано відео-, або фотофіксацію, або свідки, які б підтверджували факт керування позивачем транспортним засобом. Під час винесення постанови він був позбавлений можливості скористатися допомогою адвоката, передбаченою ст.59 Конституції України та ст.269 КУпАП. Також не мав можливості надати пояснення чи заперечення до моменту винесення постанови. Тому позивач вважає, що постанова, що оскаржується є необґрунтованою і підлягає скасуванню, у зв`язку з чим був змушений звернутися до суду із дійсним позовом.

Матеріали позову отримано суддею 17.01.2025 року.

Ухвалою суду від 21.01.2025 року позов було залишено без руху через недоліки, та надано час для їх усунення. Недоліки позову були усунуті та 03.02.2025 року представником позивача поштою було надано заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву.

04.02.2025 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

Заяву про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою суддя отримала 05.02.2025 року.

Ухвалою суду від 05.02.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання на 25.02.2025 року.

Також зазначеною ухвалою витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області відеозаписи з нагрудної камери інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Красюна Валерія Володимировича, яким було винесено Постанову серії ЕНА №3770622 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн., за період з 19:00 год. до 20:00 год. 01.01.2025 року.

25.02.2025 року представник Департаменту патрульної поліції надіслав суду відзив, в якому просили залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В обґрунтування відзиву зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, спрямовані на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки під час виконання службових обов`язків інспектору 1-го взводу 3-ої роти 2-го батальйону полку УПП в Одеській області ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 01.01.2025 о 19 год. 11 хв. надійшов виклик по факту вчинення ДТП без травмованих , а саме, «…01.01.2025 о 19 год. 04 хв. за адресою: м.Одеса, вул.Рішельєвська. Передзвін. Біля казино «ВІН БОС», BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 + Фольцваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 . Перекрито дві з чотирьох смуг. Інший водій ймовірно має ознаки сп`яніння. Заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_3 …». Прибувши на місце події за викликом за адресою: м.Одеса, вул.Рішельєвська, 59, було виявлено транспортний засіб марки BMW X3, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким здійснено зіткнення транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час оформлення адміністративних матеріалів за фактом ДТП за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, інспектор поліції висунув вимогу водіям транспортних засобів надати документи, передбачені п.2.1. ПДР, а саме: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тощо. Водійка транспортного засобу BMW X3, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 надала посвідчення водія серії НОМЕР_5 , категорії А, А1, В; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс № НОМЕР_6 . Водій транспортного засобу VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 надав паспорт громадянина України № НОМЕР_7 , виданий 13.11.2024 органом 5112; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 . Додатково пояснив, що посвідчення водія відповідної категорії не має (не отримував). Вважають, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , не заперечував. Оскільки в діях ОСОБА_1 виявлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, тому інспектором Красюном В.В. проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесено постанову серії ЕНА №3770622 від 01.01.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. Доказами провини водія на час вчинення адміністративного правопорушення були відеоматеріали з відеореєстратора водія ОСОБА_4 , відеозаписи з портативного відеореєстратора патрульного поліцейського (ПВР 230538), письмові пояснення ОСОБА_4 та самого ОСОБА_1 . При цьому, в письмових поясненнях водій ОСОБА_1 зазначив, що стояв в лівій смузі позаду евакуатора, перестроювався до правої смуги, водій евакуатора став у праву смугу та зупиняв рух, щоб допомогти виїхати водій (нерозбірливо) BMW, НОМЕР_4 , на ці дії не зреагував і проїхав уперед, тим самим спричинив ДТП. Своєї провини не визнаю. Постраждалих в результаті ДТП не має, пояснення написані власноруч». За фактом ДПТ, інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210551 від 01.01.2025 за ст.124 КУпАП, який скеровано для розгляду по суті до Приморського районного суду м.Одеси (справа №522/756/25, суддя Переверзева Л.І.). Станом на час подання даного відзиву рішення по справі не прийнято. Вважають, що поліцейський в межах своїх повноважень відреагував на виявлене ним адміністративне правопорушення; зафіксував факт вчинення (подію) правопорушення у передбачений законом спосіб на портативний відеореєстратор поліцейського; оцінив отримані відеозаписи у порядку ст.ст.251-252 КУпАП як доказ та прийняв рішення по справі. У зв`язку зі спливом строку на оскарження винесеної інспектором постанови серії ЕНА №3770622 від 01.01.2025 та закінченням 30 денного терміну зберігання відповідні відеозаписи були знищені. Зазначили, що по даній ситуації не було законних підстав для збільшення терміну зберігання відповідних відеозаписів, у відповідності до п.4 Розділу VIII Інструкції №1026. А від так наразі відсутня можливість надання їх на ознайомлення суду під час розгляду адміністративної справи за №522/855/25 (на виконання ухвали суду від 05.02.2025, провадження №2-а/522/142/25). Твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , 01.01.2025 року спростовуються у сукупності адміністративними матеріалами за ст.124 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №210551 від 01.01.2025 року; схемою місця ДТП від 01.01.2025; поясненнями потерпілого ОСОБА_4 від 01.01.2025 року; поясненнями самого позивача від 01.01.2025 року; відеозаписом з відеореєстратора громадянки ОСОБА_4 від 01.01.2025 року; роздруківкою з бази «ІПНП» Національної поліції щодо факту ДТП. Зазначені документи долучені у якості доказу до даного відзиву, підписані електронним цифровим підписом на вимогу ст.99 КАС України і містяться на компакт-диску. Щодо твердження про порушення права на захист зазначили, що у п.8 позивач власноруч проставив свій підпис за те, що йому інспектором поліції роз?яснено положення ст.268 КУпАП, зокрема про право на правову допомогу адвоката. Позивач зазначеними правами скористався на власний розсуд. Будь-яких доказів обмеження його у праві на захист позивач до суду не надав. Законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення. При цьому користуватися правовою допомогою є правом особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення. Позивач міг скористатися правовою допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права, зокрема, за допомогою засобів телефонного зв`язку. Вважають, що інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст.268 КУпАП, при розгляді справи. В обґрунтування власної позиції позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні 25.02.2025 року був присутній представник Департаменту патрульної поліції Сердюк А.В., просив прийняти відзив та долучити його до матеріалів справи. Зазначив, що виконати ухвалу суду від 05.02.2025 року про витребування відеозапису не є можливим, оскільки сплинув час (30 діб) на їх збереження, але є інші докази щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Нестеренко В.В. через канцелярію суду надала клопотання, в якому просила розгляд справи відкласти у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, прийнято відзив та пояснення щодо невиконання ухвали суду про витребування. У зв`язку з неявкою позивача, його представника, з урахуванням права на надання відповіді на відзив, розгляд справи відкладено на 20.03.2025 року.

У судовому засіданні 20.03.2025 року з`явився інспектор УПП в Одеській області Красюн В.В., позов не визнав та пояснив, що 01.01.2025 року близько 19.0 год. його екіпаж отримав повідомлення про ДТП на перехресті вулиць Рішельєвська Мала Арнаутська. Коли вони приїхали, виявили два транспортних засоби: VOLKSWAGEN JETTA та BMW X3, учасники події ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які повідомили, що BMW зупинилося перед перехрестям на червоний сигнал світлофору, після чого відчула удар в задню частину свого автомобіля, та коли вийшла, позаду її автомобіля стояв автомобіль VOLKSWAGEN, під керуванням ОСОБА_1 . Зазначив, що проводилася відеофіксація з нагрудного відеореєстратора, крім того, у водійки BMW був запис з відеореєстратора, з якого він зробив копію запису на свій телефон, та на якому чітко було видно, як вона рухається по центральній полосі, зупинилася, і після чого отримує поштовх позаду. Іншій водій ОСОБА_1 пояснив, що в крайній лівій смузі був припаркований евакуатор, за яким був його автомобіль, та водій евакуатора допомагав йому здійснити виїзд у центральну смугу руху, але водійка ОСОБА_4 не зрозуміла жестів водія евакуатора та продовжила рух по цій центральній смузі. Водій ОСОБА_1 своєї вини не визнав, стверджував, що це не з його вини сталося ДТП, але після огляду відеозапису з реєстратора автомобіля BMW, дана інформація не знайшла свого підтвердження, а саме, перед транспортним засобом BMW ніякий автомобіль не з`являвся, та ніхто їй не перешкоджав руху. На відео присутній автомобіль ОСОБА_1 та евакуатор. Оглянувши місце події та характер пошкоджень транспортних засобів, було встановлено, що характер пошкоджень точковий та відбувся за сторони автомобіля VOLKSWAGEN, яким керував ОСОБА_1 , по відношенню до транспортного засобу BMW, яким керувала ОСОБА_4 . Від обох водіїв було відібрано пояснення, складено схему ДТП, після чого відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, який направлено до суду.

На питання головуючого по справі, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не погодився лише в тому, що ДТП сталося з його вини. У нього є фото пошкоджень обох автомобілів. В автомобілі VOLKSWAGEN були пошкоджені: передній бампер з правого боку та передня права фара, а в автомобіля BMW пошкоджені: задній бампер з лівого боку та накладка на задню ліву арку, що свідчить про його вину у даному ДТП. Він безпосередньо питав у обох хто знаходився за кермом, і ОСОБА_1 казав, що він знаходився за кермом автомобіля VOLKSWAGEN.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

По справі оголошено перерву до 24.03.2025 року.

У судове засідання призначене на 24.03.2025 року сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою складання повного тексту рішення є 28.03.2025 року

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.01.2025 року інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Красюном В.В. було винесено постанову серія ЕНА №3770622, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. (а.с.7-8).

У постанові серії ЕНА №3770622 від 01.01.2025 року зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , 01.01.2025 року год. у м.Одесі, вул.Рішельєвська, 59, не мав при собі посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

З даною постановою позивач не погоджується.

Підставою позову зазначено незаконність складання постанови, у зв`язку з тим, що позивач взагалі не керував транспортним засобом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, інспектора з паркування в даному випадку, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена законодавством.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Також, відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 126 КУпАП України передбачена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, згідно з п.1 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 цього ж Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відтак, згідно п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п.2.1.а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

У період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч.1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 ст.121, ст.121-1, 121-2, ч.1, 2, 3, 5, 6 статті 122, ч.1 ст.123, ст.125, ч.1, 2, 4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення за ч.2 ст.126 КУпАП).

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

ОСОБА_1 у своєму позові заперечує наявність адміністративного правопорушення, а саме, взагалі заперечує факт керування транспортним засобом 01.01.2025 року приблизно о 19.00 год.

Проте, зазначене спростовується матеріалами справи та наданими у судових засіданнях поясненнями представником Департаменту патрульної поліції та інспектором Красюном В.В.

Так судом було встановлено, що під час виконання своїх службових обов`язків у складі екіпажу «ОКЕАН-0352», інспектор Красюн В.В. 01.01.2025 року приблизно о 19.11 год. отримав повідомлення по факту ДТП. Прибувши на місце події за викликом за адресою: м.Одеса, вул.Рішельєвська, 59, було виявлено транспортний засіб марки BMW X3, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , та транспортний засіб VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час оформлення адміністративних матеріалів за фактом ДТП, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, інспектор поліції висунув вимогу водіям транспортних засобів надати документи, передбачені п.2.1. ПДР, а саме: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тощо.

Водій транспортного засобу BMW X3, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_4 надала посвідчення водія серії НОМЕР_5 , категорії А, А1, В; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс № НОМЕР_6 .

Водій транспортного засобу VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 надав паспорт громадянина України № НОМЕР_7 , виданий 13.11.2024 органом 5112; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 . Додатково пояснив, що посвідчення водія відповідної категорії не має (не отримував).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Диспозиція ч.2 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -

Також не наступає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не мала права керування ним, якщо достеменно не встановлено, що останній керував транспортним засобом.

З урахуванням наведеного матеріали справи містять докази вчинення дій, передбачених диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Щодо порушення права позивача на захист суд зазначає, що під час розгляду справи, позивачу були роз`яснені права передбачені ст.168 КУпАП, зокрема про право на правову допомогу адвоката, зазначене підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 о графі 8 (вісім) оскаржуваної постанови (а.с.57).

В подальшому, поліцейським було складено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

В свою чергу, ОСОБА_1 скористався своїми права на власний розсуд, письмових пояснень на місці скоєння правопорушення не надавав. Будь-яких доказів обмеження його у праві на захист позивач до суду не надав.

Зміст ст.268 КУпАП вказує на те, що зазначені права поділяються на загальні, які має кожна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також права, якими особа наділяється при розгляді справи.

Законом встановлений спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.2 ст.126 КУпАП, який полягає у тому, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Згідно висновку Конституційного Суду України, який викладений у рішенні від 26.05.2015 за № 5-рп/2015, скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

У вказаному рішенні міститься висновок про те, що положення, зокрема ч.1 ст.268 КУпАП, є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

На час розгляду конституційного подання і прийняття вказаного рішення, Кодексом України про адміністративні правопорушення не було передбачено застосування скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», що набув чинності з 08.08.2015, були внесені зміни до ст.258 КУпАП у частині визначення випадків, у яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, а накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права гарантується при розгляді справи за правилами розділу ІV КУпАП, який у даному випадку не здійснювався.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.2 ст.126 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

При цьому користуватися правовою допомогою є правом особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення. Позивач міг скористатися правовою допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права, зокрема, за допомогою засобів телефонного зв`язку.

Таким чином, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст.268 КУпАП, при розгляді справи.

Частинами 1 та 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п.47 постанови від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, п.5 ч.5 ст.160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Окрім того, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факту порушення п.2.1.а ПДР та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, за ч.2 ст.126 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується наданими у судових засіданнях поясненнями представника ДПП та третьою особою інспектором Красюном В.В.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 01.01.2025 року транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджується Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 19.03.2025 року по справі №522/756/25 (с. ОСОБА_5 ), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позивачем суду не було надано належних та допустимих доказів щодо спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а саме того, що ним не було порушено вимог п.2.1.а ПДР, а саме, керування транспорнтного засобу особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектор діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника позивача до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн., а тому позов не підлягає задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в задоволенні стягнення судових витрат необхідно відмовити.

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, ч.2 ст.126, 251, 252, 254, 257, 258, 268, 278, 280, 283, 289 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції Красюн Валерій Володимирович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2025 року.

Суддя: Домусчі Л.В.