Справа № 160/22268/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22268/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Личкатої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року (суддя Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління капітальних вкладень про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління капітальних вкладень, в якому просило: стягнути податковий борг у розмірі 12003539,53 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року позов задоволено, стягнуто податковий борг з Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління в розмірі 12 003 539 (дванадцять мільйонів три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) грн 53 коп шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції було не дотримано норми процесуального права, оскільки суд в день закриття підготовчого провадження розпочав розгляд справи по суті без згоди на те відповідача, тому розгляд справи було розпочато без дотримання процесуальних норм (ч.7 ст.181 КАС України), чим відповідача було позбавлено можливості надати свої заперечення у судовому засіданні та поставити питання позивачу, висловити свою думку щодо заявлених вимог.

Також, рішення суду ухвалене не відповідно до норм матеріального права, оскільки суд дійшов помилкового висновку про те, що сума несплаченого земельного податку є податковим боргом.

Скаржник посилається на пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України за яким здійснюється справляння податків і зборів з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Так у п. 69.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України визначено, що у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Скаржник зазначає, що ним було обчислено та задекларовано суму земельного податку, про що свідчать податкові декларації. Проте, у зв`язку з відсутністю фінансування в умовах військового стану, Дніпровське КЕУ не має можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати земельного податку.

Згідно з Положенням про Дніпровське квартирно-експлуатаційне управління, затвердженого наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України № 174 від 29.05.2024 (далі - Положення), Дніпровське КЕУ є органом військового управління, який входить до структури Збройних Сил України, та створений з метою організації та виконання завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій (далі - військових частин) Міністерства оборони України та Збройних Сил України, дислокованих у військових гарнізонах в межах визначеної зони відповідальності у мирний час та особливий період. Таким чином, Дніпровське КЕУ перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Дніпровське КЕУ є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок державного бюджету. Рішенням ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №498 від 28.11.2016 присвоєно Квартирно- експлуатаційному відділу м. Дніпро (попередня назва Дніпровського КЕУ) ознаку неприбутковості (0031 бюджетні установи) на підставі підпункту 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України.

Розпорядником коштів для сплати земельного податку є Головне управління земель оборони та фондів Міністерства оборони України. Кошти Дніпровському КЕУ для сплати земельного податку не виділялися. Дніпровське КЕУ зверталося до розпорядника коштів з проханням надати кошторисні призначення для сплати земельного податку, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено копію листа № 525/619 від 16.02.2024.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що Дніпровським КЕУ було обчислено та задекларовано суму земельного податку, про що свідчать податкові декларації. Проте, у зв`язку з відсутністю фінансування в умовах військового стану, Дніпровське КЕУ не має можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати земельного податку.

Контролюючий орган, звертаючись до суду з цим позовом, просив стягнути заборгованість з відповідача, яка була нарахована відповідачу, та яка останнім фактично оскаржена не була. У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу. ГУ ДПС не досліджується питання джерела сплати цих грошових зобов`язань.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Дніпровське квартирно-експлуатаційне управління () є платником податків та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

В інтегрованих картках платника податків Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління обліковується податковий борг на загальну суму 12003539,53 грн, який виник на підставі:

1) по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на загальну суму 103427,33 грн згідно:

- податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2018 на суму 10428,00 грн (за рахунок переплати в ІКП сума боргу становить 103427,99 грн, поновлено за актом минулих років на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 №804/4383/18);

- податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2018 на суму 25857,00 грн за штрафними санкціями;

- нарахованої контролюючим органом пені згідно статті 129 ПК України на суму 40476,34 грн;

2) по земельному податку з юридичних осіб (Тернівський район) на загальну суму 7199,51 грн згідно: податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 24.10.2023, на суму 156,92 грн; податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 24.10.2023, на суму 321,31 грн; податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 24.10.2023, на суму 321,31 грн; податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 24.10.2023, на суму 321,31 грн; податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 24.10.2023, на суму 321,31 грн; податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 30.10.2023, на суму 321,31 грн; податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 30.11.2023, на суму 321,31 грн; податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 02.01.2024, на суму 321,31 грн; податкової декларації № від 24.10.2023, термін сплати 30.01.2024, на суму 321,36 грн; податкової декларації № від 16.02.2024, термін сплати 01.03.2024, на суму 2236,03 грн; податкової декларації № від 16.02.2024, термін сплати 01.03.2024, на суму 2236,03 грн;

3) по земельному податку з юридичних осіб (Лозуватська сільська рада) на загальну суму 343,88 грн згідно: податкового повідомлення-рішення №00/9147/0412 від 03.05.2023 на суму 340,00 грн за штрафними санкціями; податкової декларації № від 16.02.2024, термін сплати 01.03.2024, на суму 1,94 грн; податкової декларації № від 16.02.2024, термін сплати 01.04.2024, на суму 1,94 грн;

4) по земельному податку з юридичних осіб (Довгинцівський район) на загальну суму 7612810,36 грн згідно: податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 268485,47 грн (за рахунок переплати в ІКП сума боргу становить 268062,87 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 30.12.2022, на суму 269463,72 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 30.01.2023, на суму 269463,69 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 11.04.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 11.04.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 01.05.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 30.05.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 30.06.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 30.07.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 30.08.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 02.10.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 30.10.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 30.11.2023, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 02.01.2024, на суму 309873,30 грн; податкової декларації № від 11.04.2023, термін сплати 30.01.2024, на суму 309873,26 грн; податкової декларації № від 20.02.2024, термін сплати 01.03.2024, на суму 331062,86 грн; податкової декларації № від 20.02.2024, термін сплати 01.04.2024, на суму 331062,86 грн;

- нарахованої контролюючим органом пені згідно статті 129 ПК України на суму 41,32 грн;

5) по земельному податку з юридичних осіб (Центрально-Міський район) на загальну суму 4213424,45 грн згідно: податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 108784,20 грн (за рахунок переплати в ІКП сума боргу становить 97835,60 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 22.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 18.02.2022, термін сплати 30.12.2022, на суму 679,45 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 30.12.2022, на суму 161449,51 грн; податкової декларації № від 18.02.2022, термін сплати 30.01.2023, на суму 679,43 грн; податкової декларації № від 22.12.2022, термін сплати 30.01.2023, на суму 161449,56 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 02.03.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 30.03.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 01.05.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 30.05.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 30.06.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 31.07.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 30.08.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 02.10.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 30.10.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 30.11.2023, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 02.01.2024, на суму 162128,96 грн; податкової декларації № від 20.02.2023, термін сплати 30.01.2024, на суму 162128,99 грн; податкової декларації № від 20.02.2024, термін сплати 01.03.2024, на суму 195819,27 грн; податкової декларації № від 20.02.2024, термін сплати 01.04.2024, на суму 195819,27 грн; нарахованої контролюючим органом пені згідно статті 129 ПК України на суму 1099,22 грн.

15.03.2019 контролюючим органом з метою погашення податкового боргу було сформовано податкову вимогу №6313-52 відносно відповідача на суму податкового боргу станом на 14.03.2019 у розмірі 15937,49 грн.

Податкову вимогу направлено на адресу відповідача та згідно рекомендованого повідомлення поштове відправлення вручено 09.04.2019.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 6 ПК України надано визначення понять «податок» та «збір». Так, податок - це обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платника податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податків, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. ПК України).

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України ).

Тобто, узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником в строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, на платників податків покладений обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору впорядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

Згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно із пунктом 129.1. статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно із пунктом 129.4. статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За змістом пунктів 58.2, 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Пунктом 42.1- 42.4 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За положенням пункту 56.15 статті 56 Податкового кодексу України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Положеннями пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків

Пункт 59.5 цієї статті передбачає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених грошових зобов`язань контролюючим органом було сформовано податкову вимогу, яка направлена поштою на податкову адресу платника податків, та згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отримана відповідачем.

Податкова вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

Відповідно до пп. 20.1.34, 20.1.34-1 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини; звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до підпунктів 95.1 - 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення коштів в порядку ст. 95 ПК України є наявність у платника податків заборгованості по податковим зобов`язанням.

Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Як зазначалось, податковим зобов`язанням в розумінні ПК України, визначається, як сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

В інтегрованих картках платника податків Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління обліковується податковий борг на загальну суму 12003539,53 грн.

Матеріали справи свідчать, що податковий борг виник у наслідок самостійного декларування податкових зобов`язань відповідачем та прийняттям податковим органом податкової вимоги.

Суд зазначає, що борг у добровільному порядку не було сплачено, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.

Таким чином, за наявності у платника податків суми узгодженого, але не сплаченого у встановлені строки грошового зобов`язання, контролюючий орган наділений правом здійснити заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення на користь держави коштів, які перебувають у його власності.

Щодо посилання скаржника на положення пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

За п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до абз.1 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема:

строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року);

строків сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючими органами, граничний строк сплати яких припадає на період починаючи з 24 лютого до 1 червня 2022 року, за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.

Колегія суддів зазначає, що абз.1 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачає право на звільнення платника податків від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків.

Передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку.

Верховний Суд (зокрема, але не виключно, у постановах від 04 жовтня 2023 року у справі № 160/19575/22, від 28 лютого 2024 року у справі № 280/6527/22) за результатами аналізу наведених вище положень підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та Порядку № 225 сформулював наступні висновки. Затвердження Порядку № 225 обумовлено необхідністю підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, податкової звітності тощо. Метою зазначеної процедури є убезпечення платників податків, які постраждали від збройної агресії російської федерації від негативних наслідків у зв`язку з об`єктивною неможливістю виконати свої податкові обов`язки щодо своєчасного подання звітності, сплати податків тощо. Платник податків, який у зв`язку з проведенням бойових дій втратив можливість здійснювати господарську діяльність, отримувати дохід від підприємницької діяльності та/або навіть втратив основні засоби для ведення такої господарської діяльності не може бути притягнутий до відповідальності у зв`язку із невиконанням ним податкових обов`язків. Разом з тим, для звільнення платника від виконання податкових обов`язків обставини неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку повинні бути реальними та об`єктивними, а не формальними. Платник податків повинен надати вичерпний перелік документів, які підтверджують виникнення обставин, які унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків.

Відповідачем не надано доказів звернення до контролюючого органу у передбачений законом спосіб із заявою про неможливість виконання податкових зобов`язань у визначені строки, з переліком документів на підтвердження обставин неможливості виконання таких обов`язків, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Отже, матеріали справи не містять документального підтвердження виконання відповідачем передбаченим законодавством порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку.

Також, вказані норми також не можуть бути застосовані до відповідача, оскільки податкові зобов`язання по земельному податку відповідачем нараховано самостійно та самостійно встановлено граничні терміни сплати таких зобов`язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 819/1399/17, з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Предметом доказування у даній справі є обставини, зокрема, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку.

Такими обставинами у розумінні ПК України є наявність податкового боргу, який виник на підставі несплати узгодженого грошового зобов`язання платника податків яку він повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання.

Отже, суд у межах своїх повноважень та при прийнятті рішення перевірює підстави виникнення податкового боргу, правильність нарахування суми боргу та не погашено суму боргу. Натомість у податкового органу наявний обов`язок довести суду підстави виникнення та правильність суми розрахунку податкового боргу.

Враховую наведене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.09.2024, про що повідомлено учасників справи.

03.09.2024 судом отримано клопотання Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження.

У підготовчому засіданні 03.09.2024 судом ухвалено відкласти підготовче засідання на 10.09.2024, про що повідомлено учасників справи.

06.09.2024 до суду надійшов відзив Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління на позовну заяву.

06.09.2024 до суду надійшло клопотання Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління про залучення до участі у справі Головного управління земель оборони та фондів Міністерства оборони України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

10.09.2024 судом отримано відповідь Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання 10.09.2024 прибули представники позивача та відповідача, судом задоволено клопотання відповідача про залучення Головного управління земель оборони та фондів Міністерства оборони України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, про що проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, підготовче засідання відкладено на 08.10.2024, про що повідомлено учасників справі, залучену третю особу.

Підготовче засідання, призначене на 08.10.2024 відкладено, наступне засідання призначено на 16.10.2024, про що повідомлено учасників справі.

В матеріалах справи наявні довідки суду про доставку електронного листа, згідно якого документ (повістка про виклик до суду) від 09.10.24 надіслано відповідачу та третій особі в їх електронні кабінети та доставлено 09.10.2024.

У підготовче засідання 16.10.2024 прибув представник позивача, представники відповідача та третьої особи до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом ухвалено закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті.

Стаття 44 КАС України визначає права та обов`язки учасників справи. Учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до приписів статті 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у визначених цим Кодексом випадках.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Відповідно до матеріалі справи відповідачем 06.09.2024 до суду першої інстанції подано відзив на позовну заяву. Позивачем 10.09.2024 подано на відзив на позовну заяву.

Відповідно до статті 173 КАС України підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За приписами статті 180 КАС України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Як зазначалося, матеріалами справи підтверджено, що про призначення підготовчого засідання на 16.10.2024 учасників справи повідомлено належним чином, зокрема в матеріалах справи наявні довідки суду про доставку електронного листа, згідно якого документ (повістка про виклик до суду) від 09.10.24 надіслано відповідачу та третій особі в їх електронні кабінети та доставлено 09.10.2024.

У підготовче засідання 16.10.2024 прибув представник позивача, представники відповідача та третьої особи до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень статті 181 КАС України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: визначених пунктами 1-3, 5 частини другої статті 205 цього Кодексу; залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни позивача, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 180 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У зв`язку із заміною неналежного відповідача, заміною позивача, залученням співвідповідача такі особи мають право подати клопотання про розгляд справи спочатку не пізніше двох днів з дня вручення відповідної ухвали. Якщо таке клопотання не буде подане у вказаний строк, суд продовжує розгляд справи.

У зв`язку зі вступом у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, така особа, а також інші учасники справи мають право подати клопотання про розгляд справи спочатку не пізніше двох днів з дня вручення їм відповідної ухвали. Якщо таке клопотання не буде подане у вказаний строк, суд продовжує розгляд справи.

Якщо розгляд справи у випадках, визначених цим Кодексом, починається спочатку, суд призначає та проводить підготовче засідання спочатку в загальному порядку, крім випадку ухвалення рішення про колегіальний розгляд справи, коли підготовче засідання проводиться спочатку лише у разі, якщо суд дійшов висновку про необхідність його проведення.

Суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема, у випадках: необхідності заміни відведеного експерта, перекладача, спеціаліста; невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження; неподання витребуваних доказів особою, яка не є учасником судового процесу; необхідності витребування нових (додаткових) доказів; якщо сторони домовилися провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації.

Якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 180 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва.

Так, відповідно до частини 7 статті 181 КАС України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 180 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Судом встановлено, що протокольною ухвалою суду першої інстанції закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті невідкладно після закінчення підготовчого засідання.

Відповідно до частин 1 та 9 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Колегія суддів зазначає, що за приписами частини 7 статті 181 КАС України, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання за наявності письмової згоди всіх учасників справи. Проте з матеріалів справи слідує, що письмової згоди всіх учасників справи на розгляд справи по суті не було.

Водночас колегія суддів зазначає, що згідно з приписами частини 2 статті 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на відсутність підстав, передбачених частинами 2 та 3 статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко