Справа № 460/3292/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2025 року м. Рівне №460/3292/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 23.06.2023 по 16.07.2023; з 14.08.2023 по 25.09.2023; з 29.09.2023 по 20.10.2023; з 31.10.2023 по 17.11.2023; з 25.12.2023 по 08.01.2024 та зобов`язання нарахувати та виплатити таку додаткову грошову винагороду у розмірі, збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 23.06.2023 по 16.07.2023; з 14.08.2023 по 25.09.2023; з 29.09.2023 по 20.10.2023; з 31.10.2023 по 17.11.2023; з 25.12.2023 по 08.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час проходження військової служби отримав бойове поранення, у зв`язку з чим перебував на довготривалому стаціонарному лікуванні. Стверджує, що має право нарахування і виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Вважає дії відповідача щодо ненарахування і невиплати такої винагороди у належному розмірі є безпідставними і протиправними, а тому просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду суддею та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач в період з 17.07.2023 по 16.12.2023 у військовій частині був відсутній, стаціонарного лікування у медичному пункті не проходив, висновки лікаря військової частини НОМЕР_1 про необхідність направлення позивача на стаціонарне лікування за межі військової частини НОМЕР_1 позивачу не надавалися. Стверджує, що позивачем внаслідок власних умисних дій не дотримано встановленого Статутом порядку проходження стаціонарного лікування у медичному пункті військової частини та вибуття військовослужбовців на стаціонарне лікування за межі військової частини. Вважає, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а підстави для виплати позивачу додаткової грошової винагороди відсутні. За таких обставин, просив у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті справи та долучені матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу, зокрема, у Військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби, 22.06.2023 солдат ОСОБА_1 отримав: МВТ травматичну ампутацію II та III пальця правої кисті, закритий перелом правої променевої кістки зі зміщенням, що підтверджується довідкою про обставини травми №522 від 24.06.2023.

За обставин: «…поранення сталося під час бойових дій (спричинене діями противника), отримане під час виконання бойового завдання внаслідок артилерійського обстрілу з боку сил противника, одержане під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби, участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території Запорізької області, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, не пов`язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Не перебував в стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння. Перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, захисний шолом)…».

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.06.2023 ОСОБА_1 вважається таким, що з 22.06.2023 вибув з району виконання бойових (спеціальних) завдань та зони ведення бойових дій на госпіталізацію до лікувальних закладів Міністерства оборони України, у зв`язку з пораненням, спричиненими ми діями противника, пов`язаним із захистом Батьківщини і при виконанні обов`язків військової служби.

Так, у зв`язку з отриманою травмою в період з 23.06.2023 по 27.06.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у КНП "Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги" ЗМР, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №9439.

Надалі в період з 27.06.2023 по 07.07.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у Відокремленому структурному підрозділі «Університетська лікарня» Дніпровського державного медичного університету, звідки був виписаний з метою подальшого лікування на етапах медичної евакуації, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5089 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.06.2023 по 07.07.2023.

З 08.07.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_2 , звідки 16.07.2023 був виписаний за порушення режиму відповідно до Виписного епікризу № 2125.

Відповідно до Виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №23-6381, №23-6521, №23-7131 ОСОБА_1 в період з 14.08.2023 по 18.08.2023, з 18.08.2023 по 07.09.2023, з 08.09.2023 та 11.09.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Дубенська міська лікарня» ДМР.

18.08.2023 та 08.09.2023 був виписаний для проходження ВЛК, 11.09.2023 за порушення внутрішнього розпорядку.

З 12.09.2023 по 25.09.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» РОР (діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Алкогольне сп`яніння), що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3149.

Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-230920/10218 позивач перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Київська міська клінічна лікарня №18», у зв`язку з отриманою травмою, з 29.09.2023 по 20.10.2023.

За змістом вказаної виписки позивач «виписується у військову частину під нагляд лікаря військової частини».

Поряд з цим, з відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5252/23 ОСОБА_1 з 31.10.2023 по 17.11.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут нейрохірургії ім.акад.А.П.Ромоданова НАМН України».

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2023 №350 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання обов`язків в пункті дислокації в районі АДРЕСА_1 з госпіталізацію до лікувальних закладів Міністерства оборони України, у зв`язку з пораненням, спричиненими ми діями противника, пов`язаним із захистом Батьківщини і при виконанні обов`язків військової служби.

Водночас, відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №13683 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 25.12.2023 по 08.01.2024 в інфекційному відділенні КП «Лікарня №1» ЖМР з діагнозом «хронічний гепатит С, грип з пневмонією».

Згідно з довідкою ВЛК від 18.03.2024 травма «Так, пов`язана із захистом Батьківщини», захворювання «Так, пов`язане з проходженням військової служби».

23.07.2024 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою про нарахування і виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 23.06.2023 по 16.07.2023; з 14.08.2023 по 25.09.2023; з 29.09.2023 по 20.10.2023; з 31.10.2023 по 17.11.2023; з 25.12.2023 по 08.01.2024. До заяви долучено копії всіх зазначених вище виписок.

02.12.2024 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою аналогічного змісту.

Листом від 15.01.2025 у відповідь на вказані звернення адвокату позивача повідомлено, що на підставі наданих медичних документів призначено службове розслідування, по результатам якого будуть визначені періоди, які відповідають вимогам п.11 розділу ХХХIV наказу МОУ №260 від 07.06.2018. Запропоновано для можливості проведення розслідування просимо надати медичні документи, які підтверджують періоди перебування на лікуванні з 17.07.2023 по 13.08.2023, з 26.09.2023 по 29.09.2023, з 20.10.2023 по 31.10.2023, з 18.11.2023 по 24.12.2023. Також зазначено, що непідтверджені медичними документами періоди перебування на лікуванні, перебування військовослужбовця за межами пункту постійної дислокації тощо, можуть містити ознаки самовільного залишення військової частини.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з ст.17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.

Воєнний стан в розумінні положень ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XІІ (далі - Закон №2011) регулює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту, гарантії в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до ст.1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх з службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошеве та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до п.2-3 ст.9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з абз.1-2 п.4 ст.9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

З метою виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Згідно з п.1 Постанови №168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п.1-2 Постанови виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з наказами про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

Відповідно до п.5 Постанови № 168 вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до Постанови №168 внесено зміни, якими передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд наголошує, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Крім цього, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, Міністром оборони України видано окреме доручення №912/з/23 від 23.06.2022 (далі-Окреме доручення), пунктом 7 якого встановлено, зокрема, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі одночасно надавати висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Аналогічні норми містить і Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260), які набрали чинності 01.02.2023.

Так, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до п.12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Системний аналіз вказаних положень законодавства свідчить, що Постанова №168 встановлює умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Судом встановлено, що під час проходження військової служби, 22.06.2023 солдат ОСОБА_1 отримав: МВТ травматичну ампутацію II та III пальця правої кисті, закритий перелом правої променевої кістки зі зміщенням, що підтверджується довідкою про обставини травми №522 від 24.06.2023 та не заперечується відповідачем.

Як свідчать долучені до матеріалів справи виписки з медичної картки хворого, за вказаним діагнозом ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з 23.06.2023 по 27.06.2023, з 27.06.2023 по 07.07.2023, з 08.07.2023 по 16.07.2023, з 14.08.2023 по 18.08.2023, з 08.08.2023 по 07.09.2023, з 08.09.2023 по 11.09.2023, 29.09.2023 по 20.10.2023, з 31.10.2023 по 17.11.2023.

Тобто у вказаний період позивач проходив лікування, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини.

З огляду на наведене, відповідач не нараховуючи і невиплачуючи позивачу збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 23.06.2023 по 27.06.2023, з 27.06.2023 по 07.07.2023, з 08.07.2023 по 16.07.2023, з 14.08.2023 по 18.08.2023, з 08.08.2023 по 07.09.2023, з 08.09.2023 по 11.09.2023, 29.09.2023 по 20.10.2023, з 31.10.2023 по 17.11.2023, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, а отже допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку захист порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 грн, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 23.06.2023 по 27.06.2023, з 27.06.2023 по 07.07.2023, з 08.07.2023 по 16.07.2023, з 14.08.2023 по 18.08.2023, з 08.08.2023 по 07.09.2023, з 08.09.2023 по 11.09.2023, 29.09.2023 по 20.10.2023, з 31.10.2023 по 17.11.2023, з урахуванням проведених виплат.

При цьому, твердження відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу такої винагороди у зв`язку з тим, що після лікування з 16.07.2023 він не прибув до військової частини і з 17.07.2023 по 16.12.2023 у військовій частині був відсутній, стаціонарного лікування у медичному пункті не проходив, суд оцінює критично та відхиляє як безпідставні, позаяк жодних доказів про притягнення позивача за вказані дії до відповідальності, наказів про самовільне залишення військової частини відповідачем суду не надано.

Більше того на обґрунтування правомірності своїх дій відповідачем до відзиву було долучено лише витяги з наказів від 22.06.2023 №173, згідно з яким ОСОБА_1 вважається таким, що з 22.06.2023 вибув з району виконання бойових (спеціальних) завдань та зони ведення бойових дій на госпіталізацію до лікувальних закладів Міністерства оборони України, у зв`язку з пораненням, спричиненими ми діями противника, пов`язаним із захистом Батьківщини і при виконанні обов`язків військової служби та витяг з наказу від 16.12.2023 №350, згідно з яким ОСОБА_1 вважається таким, що прибув і приступив до виконання обов`язків в пункті дислокації в районі АДРЕСА_1 з госпіталізацію до лікувальних закладів Міністерства оборони України, у зв`язку з пораненням, спричиненими ми діями противника, пов`язаним із захистом Батьківщини і при виконанні обов`язків військової служби.

Поряд з цим, згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №3149 в період з 12.09.2023 по 25.09.2023 ОСОБА_1 проходив лікування за основним діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Алкогольне сп`яніння», а згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №13683 в період з 25.12.2023 по 08.01.2024 за основним діагнозом «Хронічний гепатит С. Грип з пневмонією».

Отже, правові підстави вважати, що в період з 12.09.2023 по 25.09.2023 та з 25.12.2023 по 08.01.2024 позивач проходив лікування, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, та відповідно має право на нарахування і виплату збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за час перебування на лікуванні у цей період відсутні. Жодних доказів зворотного позивачем суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Правові підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні, позаяк позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 23.06.2023 по 27.06.2023, з 27.06.2023 по 07.07.2023, з 08.07.2023 по 16.07.2023, з 14.08.2023 по 18.08.2023, з 08.08.2023 по 07.09.2023, з 08.09.2023 по 11.09.2023, 29.09.2023 по 20.10.2023, з 31.10.2023 по 17.11.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 23.06.2023 по 27.06.2023, з 27.06.2023 по 07.07.2023, з 08.07.2023 по 16.07.2023, з 14.08.2023 по 18.08.2023, з 08.08.2023 по 07.09.2023, з 08.09.2023 по 11.09.2023, 29.09.2023 по 20.10.2023, з 31.10.2023 по 17.11.2023, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 28 березня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Д.П. Зозуля