Справа № 524/2560/25
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №524/2560/25
Провадження №2-а/524/49/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря судового засідання - Панченко А.О., представника відповідача - Запорожця Б.Є., розглянувши у судовому засіданні в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 взводу роти ТОР батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Делікатного Андрія Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4147577 від 25.02.2025, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.02.2025 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4147577 за ч.1 ст.122 КУпАП. З постановою він не погоджується та вважає, що вона має бути скасована. Зазначив, що п. 5.49 ПДР України він не порушував та до населеного пункту(прибудови) він не під`їжджав. Також, інспектор не надав йому можливість скористатись правничою допомогою.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В своїх відзивах відповідачі зазначили, що під час патрулювання в місці, час та дату, вказані в постанові, був виявлений транспортний засіб під керуванням позивача, який рухався зі швидкістю 91 км/год., чим порушив обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год.. Просили врахувати, що дорожні знаки 5.49 та 5.76 встановлені відповідно до вимог ДСТУ, не були закриті сторонніми предметами. Вказали, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх вимог. Звертали увагу на те, що оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб фіксації вчинення правопорушення, а тому поданий відеозапис є належним доказом вчинення позивачем правопорушення.

В судовому засіданні представник відповідача, Запорожець Б.Є. проти задоволення позову заперечував. Звертав увагу, що відеозаписом з нагрудної камери інспектора підтверджується, що зупинка транспортного засобу позивача відбулась в межах населеного пункту, про що свідчать відображені на відеозаписі дані геолокації.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

25.02.2025 інспектором 2 взводу роти ТОР батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Делікатним Андрієм Володимировичем була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4147577, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 25.02.2025 о 14:47 в с-щі Градизьк, дорога Н-08 219 км, водій, керуючи транспортним засобом, перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год, та рухався із швидкістю 91 км/год..

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год..

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин(ст.77 КАС України)

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

ОЦІНКА СУДУ

Суд відзначає, що згідно із ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності прийнятого відповідачем рішення суду надано відеозапис, здійснений лазерним вимірювачем TruCAM ТС 000639, а також фотознімки дорожнього знаку 5.49 та 5.76.

Так, на вказаному відеозаписі, зробленому за допомогою приладу TruCam LTІ 20/20 ТС 000639, зафіксовано рух транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 91 км/год, при встановленому ліміті швидкості 50 км/год.. При цьому, як вбачається із фотознімку, зробленому за допомогою приладу TruCam LTІ 20/20 ТС 000639, відстань від приладу до автомобіля, яким керував позивач становила 259.2 м, а швидкість руху транспортного засобу після його повного фіксування становила 91 км/год

Отже, вказані докази, які були подані суду, підтверджують те, що позивачем було порушено ПДР України в частині перевищення максимальної швидкості руху транспортного засобу на 41 км/год..

В позовній заяві позивач посилається на те, що вимоги дорожнього знаку 5.49 ПДР України він не порушував та до населеного пункту він не доїхав. Вважає, що дорожній знак 5.49 ПДР України встановлений з порушенням вимог ДСТУ.

Відповідно до абзацу шістдесят першого пункту 1.10 ПДР України населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52. Дорожній знак 5.49 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Отже, з наведених норм можна дійти до висновку, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є перевищення дозволеної швидкості саме у населеному пункті, межі якого позначаються дорожніми знаками 5.49 та 5.50.

Суд враховує те, що долучені відповідачем докази, зокрема фотознімки дорожнього знаку 5.49, 5.76, фотознімок, зроблений лазерним вимірювачем TruCAM ТС 000639, відеозапис, здійснений нагрудною камерою інспектора в частині визначення геолокації, в своїй сукупності підтверджують те, що позивач порушив вимоги ПДР України, оскільки рухався в межах населеного пункту із швидкістю 91 км/год.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача з приводу того, що до населеного пункту він не доїхав, оскільки надані відповідачем докази підтверджують встановлення дорожнього знаку 5.49, який і позначає початок населеного пункту.

В свою чергу правильність чи неправильність встановлення дорожнього знаку 5.49 не є предметом розгляду даної справи.

Оцінюючи наданий відповідачем доказ - відеозапис здійснений TruCAM ТС 000639 щодо його належності та допустимості суд відзначає наступне.

Можливість використання виробу «TruCAM ІІ LTI 20/20 №ТС 000639», виробництва Laser Technology Inc., підтверджується наявністю свідоцтва Всеукраїнського державно науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів ДП «Укрметртесттандарт» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №22-01/30995 від 03.06.2024 (чинне до 03.06.2025).

Згідно із Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/30995 від 03.06.2024, лазерний вимірювач швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20 № ТС 000639, на який було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам технічної документації. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Слід зазначити, що TruCAM - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м.

Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискає спусковий гачок приладу (на фото видно, як позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 259.2 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля. Прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис.

Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «Укрметртестстандарт») від 03.09.2021 № 22-38/42, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі.

Нахил приладу - не викликає більшу похибку, що передбачено свідоцтвом про повірку та технічною характеристикою приладу.

Слід зазначити, що відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.

Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.

При цьому, максимальна похибка, у тому числі і при такому способі тримання пристрою, становитиме максимум + - 2 км/год.

Доказів, які б свідчили про те, що швидкість руху транспортного засобу під керуванням позивача становила до 50 км/год, що свідчило б про відсутність порушення ПДР України, позивач не надав, як і доказів того, що він рухався за межами населеного пункту.

Крім того, суд враховує те, що на ділянці дороги в місці фіксації правопорушення встановлений відповідний дорожній знак(5.76), який попереджає водії про можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Щодо доводів позивача з приводу порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині надання правничої допомоги.

Так, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, інспектор представився, пояснив причину зупинки, розпочав розгляд справи з роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі право скористатись правничою допомогою. На запитання відповідача щодо клопотань позивач лише вказав на ст. 63 Конституції України. На місці зупинки, до закінчення розгляду справи, позивач не заявляв жодних клопотань.

Оскаржувана постанова оголошена на місці розгляду справи, а її копія вручена позивачу після завершення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, суд констатує, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушенням не була порушена інспектором.

З цих підстав, приймаючи до уваги те, що відповідачами було доведено правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд відмовляє у задоволенні позову.

Судові витрати у даній справі відсутні.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора 2 взводу роти ТОР батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Делікатного Андрія Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ