Справа № 520/12498/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мельников Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 р. Справа № 520/12498/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/12498/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО"

до Харківської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" (далі - позивач, ТОВ "Ю Бі Сі - ПРОМО") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці (далі - відповідач), у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2022/000359/2 від 16.11.2022, яким збільшено розмір митних платежів на суму 192 389, 01 грн. (сто дев`яносто дві тисячі триста вісімдесят дев`ять грн. 01 коп.);

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2022/000186 від 16.11.2022.

В обґрунтування позову зазначено, що прийняті 16.11.2022 рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2022/000359/2 та картка відмови № UА807200/2022/000186 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2022/000359/2 від 16.11.2022.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2022/000186 від 16.11.2022.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" сплачену суму судового збору у розмірі 5366, 84 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці.

Харківська митниця, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Ю Бі Сі - ПРОМО".

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції в рішенні не враховано те, що позивачем на вимогу митного органу та на підставі ч.2, ч.3 та ч.4 ст. 53 МКУ та з урахуванням спрацьованих по спірним митним деклараціям, які були подані до митного контролю та митного оформлення ризиків, згенерованих системою ризиків АСАУР, щодо можливого заниження митної вартості не надані додаткові документи, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей, щодо ціни що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Також судом першої інстанції зовсім не вірно дана оцінка доводу відповідача, щодо розбіжностей по кодуванню товару, які містилися в експортній декларації країни відправлення (стор.9/13). Крім того, митниця вважає, що суд першої інстанції невірно обґрунтовує те, що митний орган не може посилатися на прайс-лист, тому що цей документ не є основним документом (стор.10/13). Зазначено, що в рішенні суду першої інстанції зовсім не дана правова оцінка щодо спрацювання Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі АСАУР) за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості. Тобто, спрацювання зазначеної системи є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи (що зазначено у висновку Верховного Суду у постанові від 13.01.2021 №805/2942/16-а). Вказує, що оскаржувана картка відмови вичерпала свою дію фактом її виконання позивачем, шляхом здійснення декларування товарів за новою митною декларацією. Зважаючи на вищезазначене, вказує, що вимога позивача про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2022/000103 від 06.03.2023 є неналежним та неправильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваної картки відмови не поновлюватиме митні декларації, за якими було вперше заявлено до митого оформлення товар позивача, бо цей товар вже оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг за іншою митною декларацією. Акцентував увагу суду на висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 13.01.2021 по справі 805/2942/16-а, який зводиться до того, що спрацювання профілю ризику в системі АСАУР та встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС є достатньою підставою для витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, а ненадання декларантом жодного запитуваного документу за спірною поставкою на законну вимогу митниці є порушенням його обов' язку у розумінні частини третьої статті 53 МК України. Щодо транспортних витрат, Харківська митниця вважає, що в рішенні суду першої інстанції невірно дана оцінка транспортним витратам (стор.10/13). Згідно з 4.4 ст.58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. На думку позивача вартість перевезення міститься в довідці про транспортні витрати №б/н від 28.10.2022 та у рахунку-фактурі про транспортно-експедиторські послуги №337 від 28.10.2022, виданих експедитором ФОП ОСОБА_1 . Викладене свідчить про безпідставне не включення послуг перевізника ФОП ОСОБА_2 до митної вартості, оскільки витрати на вказану послугу розподіляються пропорційно витратам за весь маршрут перевезення. Звертає увагу, що експедиційна винагорода не включена до митної вартості поставленого товару по ЕМД №22UА5U0 від 14.11.2022 що є порушенням ч.10 ст.58 МКУ. Також позивачем безпідставно не включено послуги перевізника, які б фіксувалися актом виконаних робіт або заявкою, до митної вартості, оскільки витрати на вказану послугу розподіляються пропорційно витратам за весь маршрут перевезення. Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих разом з ЕМД№22UА5U0 від 14.11.2022, було виявлено, що ці документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме, складової, передбаченої п.5 ч.10 ст.58 МКУ - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є виробничим підприємством, яке з 2004 року виготовляє вуличні парасолі, шатри, павільйони, намети, меблі, тощо.

Між позивачем, в якості покупця, «HAS SENTETIK DOKUMA SANAYI VE TICARET» (Туреччина), в якості продавця, був укладений зовнішньоекономічний контракт № 30/09-1 від 30.09.2019 року, відповідно до умов якого покупець приймає та оплачує, а продавець здійснює продаж та поставку позивачу поліпропілену. Згідно із п.1.2 контракту номенклатура, кількість, ціна, загальна вартість товару та інші умови поставки товару вказується у відповідній специфікації до контракту.

Умови та зобов`язання сторін за контрактом були продовжені до 31.12.2022 року згідно із додатковою угодою № 1 від 10.02.2021 до контракту.

Згідно із умовами вказаного контракту позивач неодноразово здійснював імпорт подібного товару від вказаного вище продавця, що підтверджується митними деклараціями ЕМД №UA807170/2019/801551 від 13.12.2019, ЕМД № UА807170/2020/027997 від 04.06.2020, №UА807170/2021/015191 від 17.03.2021, які також були надані відповідачу під час митного оформлення та проведення консультацій.

15.08.2022 року між позивачем та «HAS SENTETIK DOKUMA SANAYI VE TICARET» (Туреччина) була укладена чергова специфікація № 5 до контракту № 30/09-1 від 30.09.2019 року на поставку товару: 1) рукава з поліпропілену ламінований з однієї сторони, шириною 56 см, щільністю 88 г/м.кв. в кількості 5000 кг, за ціною 2,20 доларів США за 1 кг, вартістю 11000,00 доларів США; 2) тканину з поліпропілену шириною 120 см, ламінована з 2 сторін щільністю 160 г/м.кв. в кількості 5000 кг, за ціною 2,20 доларів США за 1 кг, вартістю 11000,00 доларів США.

Всього товару на загальну суму 22000,00 доларів США, базис поставки сторони узгодили згідно правил «Incoterms 2010» на умовах FCA Газіантен, Туреччина.

Продавець «HAS SENTETIK DOKUMA SANAYI VE TICARET» (Туреччина) свої зобов`язання з поставки Товару здійснив, що підтверджуються міжнародною товарно-транспортною накладною (СMR) №110607 від 17.10.2022 р.

Згідно із пунктом 4 специфікації № 5 від 15.08.2022 до контракту Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО «Ю БІ СІ - ПРОМО» сплатило продавцю попередню оплату в розмірі 50% вартості товару, що підтверджується банківськім платіжним документом від 24.08.2022 р. на суму 11000,00 доларів США, а також 50% вартості товару після готовності його до відвантаження, згідно банківського платіжного документу від 28.09.2022 р. на суму 11000 доларів США, тобто позивач виконав свої обов`язки за контрактом повністю, що підтверджується банківськими платіжними документами на суму 22000,00 доларів США.

14.11.2022 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці позивачем була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація: №22UA51U0 на товари: тканина 100% поліпропілен, виготовлена з гранульованого поліпропілену, ламінована (з покриттям), не просочена: полотно шириною 120 см ламіноване з обох боків поліпропіленовою плівкою, у рулонах по 300 м, поверхнева щільність 160 г/м.кв. вага 192 г/м.кв., з полотняним переплетінням 5000 кг (31248 кв.м.); рукав шириною 56 см ламінований з одного боку поліпропіленовою плівкою, у рулонах по 300 м, 88 г/м.кв., вага 99 г/м.кв., з полотняним переплетінням 5000 кг (56571 кв.м.).

Загальна кількість товару була перерахована в додаткові одиниці метри квадратні (м2) згідно коду 055, що всього склало 87819 м2 (графа 41 ВМД), ціною 0,25 доларів США/за 1 м2, загальною вартістю 22000,00 доларів США (графа 42 ВМД). Митна вартість товару 24625,20 доларів США, що в перерахунку у національній валюті гривні склало 900509,20 грн (графа 45 ВМД). До державного бюджету України позивачем було сплачено 72040,74 грн митного збору за ставкою 8%, а також податок на додану вартість в розмірі 194509,99 грн за ставкою 20%. Розрахунок і код способу оплати 01 вказані в графі 47 ВМД.

На підтвердження заявленої у митній декларації №22UA51U0 від 14.11.2022 митної вартості товару разом з митною декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: пакувальний лист від 10.10.2022; інвойс № НSI176 від 10.10.2022; товарно-транспортна накладна (СМR) № 110607 від 17.10.2022; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № V0972739 від 11.10.2022, банківській платіжний документ 425798436 від 24.08.2022 р. щодо оплати постачальнику 50% вартості товару 11000,00 доларів США, банківській платіжний документ 428881784 від 28.09.2022 щодо оплати постачальнику 50% вартості товару 11000,00 доларів США, рахунок ФОП ОСОБА_1 № 337 від 28.10.2022 за міжнародні транспортно-експедиційні послуги для здійснення перевезення; довідка про транспортні видатки від 28.10.2022 ФОП ОСОБА_1 щодо вартості перевезення та супутні витрати на доставку товару; комерційна пропозиція (прейскурант) продавця-виробника від 15.08.2022; висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією Мінекономіки ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 844 від 31.10.2022; розрахунок ціни (калькуляція) від 15.08.2022; специфікація № 5 від 15.08.2022 до контракту № 30/09-1 від 30.09.2019; додаткова угода № 1 від 10.02.2021 до контракту № 30/09-1 від 30.09.2019; контракт № 30/09-1 від 30.09.2019; технічний опис товару від 05.11.2019; попередня ЕМД №UА807170/2021/015191 від 17.03.2021, за якою був імпортований аналогічний товар в рамках цього контракту з продавцем; копія митної декларації країни відправлення 22341300ЕХ00841002 від 11.10.2022 з перекладом.

Контролюючим органом 14.11.2022 року позивачу направлено запит, в якому зазначено, що у зв`язку з надходженням до ВКМВ запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів. У відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих. що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів. Також зазначено, що на виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - бухгалтерські документи щодо перевезення - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення з перекладом декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Отже, позивача повідомлено про те, що митна вартість товару, оформленого в максимально наближений час до часу експорту оцінюємого товару №1 складає 4,24 дол. США/кг.

Позивач 15.11.2022 листом повідомив, що для підтвердження вартості товару позивачем 14.11.2022 було надано наступні документи: комерційний інвойс на товар; специфікацію на товар до відповідного контракту; платіжне доручення щодо 100% передоплати товару; експортна декларація країни відправлення; прайс-лист постачальника; довідка та рахунки на перевезення та супутні витрати на доставку товару; калькуляцію від виробника; висновок Укрпромзовнішекспертизи щодо відповідності ціни товару поточній кон`юктурі ринку; договрои на транспортно-експедиційне обслуговування; попередні оформлення за 2019-2021 роки. Разом з листом надіслано переклад експортної декларації та повідомлено, що всі наявні документи, які підтверджують вартісні показники товару було вже подано, інших документів для підтвердження вартості товару в наявності в даний момент немає.

В подальшому, 16.11.2022 відповідач видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2022/000186 та прийняв спірне у цій справі рішення № UА807000/2022/000359/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом визначення вартості згідно із статті 64 Митного кодексу України до суми 4,24 доларів США/кг., із посиланням на таке: «Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять відомостей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними товарами, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості, відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України «Вимоги до письмової форми правочину»: - що зовнішньоекономічний договір (контракт) не засвідчений підписом особи (або підписи не співпадають), уповноваженої на укладання договору (контракту), що може свідчити про відсутність його юридичної сили та ймовірну фіктивність (тобто в контракті №30/09-1 та специфікація №5 підписи не співпадають), в експортної митній декларації країни відправлення заявлено код товару 00, але у МД зазначено код товару , не надана цінова інформація щодо вартості товару (прайс лист) від виробника товару, рахунок щодо транспортних витрат надана віл особи яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи із наданої СМR, тобто не включено всі складові митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Джерелом інформації для даного рішення по товару: МД №UА102180/2021/11861 від 17.11.2021, (того ж виробника та торгової марки), МД №UА807200/2022/3392 від 25.10.2022 (того ж виробника та торгової марки). При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до статті 64 МКУ».

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VI від 13.03.2012.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними митними органами зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митного органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, положеннями ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Приписами ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст. 55 Митного кодексу України, митним органом приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

З матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що 14.11.2022 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці позивачем була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація: №22UA51U0 на товари (Тканина 100% поліпропілен, виготовлена з гранульованого поліпропілену, ламінована (з покриттям), не просочена: полотно шириною 120 см ламіноване з обох боків поліпропіленовою плівкою, у рулонах по 300 м, поверхнева щільність 160 г/м.кв. вага 192 г/м.кв., з полотняним переплетінням 5000 кг (31248 кв.м.); рукав шириною 56 см ламінований з одного боку поліпропіленовою плівкою, у рулонах по 300 м, 88 г/м.кв., вага 99 г/м.кв., з полотняним переплетінням 5000 кг (56571 кв.м.). Для власних виробничих потреб виробництво пакувальної тари для продукції».

Харківська митниця не погодилась із заявленою декларантом митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UА807000/2022/000359/2 від 16.11.2022 (далі - рішення), яким визначено митну вартість товарів за резервним методом та оформивши картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UА807200/2022/000186 від 16.11.2022, зокрема: відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України «Вимоги до письмової форми правочину»: - що зовнішньоекономічний договір (контракт) не засвідчений підписом особи (або підписи не співпадають), уповноваженої на укладання договору (контракту), що може свідчити про відсутність його юридичної сили та ймовірну фіктивність (тобто в контракті №30/09-1 та специфікація №5 підписи не співпадають), в експортної митній декларації країни відправлення заявлено код товару 00, але у МД зазначено код товару , не надана цінова інформація щодо вартості товару (прайс лист) від виробника товару, рахунок щодо транспортних витрат надана віл особи яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи із наданої СМR, тобто не включено всі складові митної вартості;

2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари;

3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари;

4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;

5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Позивачем для підтвердження всіх складових вартості товару було надано:

- пакувальний лист від 10.10.2022;

- інвойс № НSI176 від 10.10.2022;

- товарно-транспортна накладна (СМR) № 110607 від 17.10.2022;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № V0972739 від 11.10.2022;

- банківській платіжний документ 425798436 від 24.08.2022 щодо оплати постачальнику 50% вартості товару 11000,00 доларів США;

- банківській платіжний документ 428881784 від 28.09.2022 щодо оплати постачальнику 50% вартості товару 11000,00 доларів США;

- рахунок ФОП ОСОБА_1 № 337 від 28.10.2022 за міжнародні транспортно-експедиційні послуги для здійснення перевезення;

- довідка про транспортні видатки від 28.10.2022 ФОП ОСОБА_1 щодо вартості перевезення та супутні витрати на доставку товару;

- комерційна пропозиція (прейскурант) продавця-виробника від 15.08.2022;

- висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією Мінекономіки ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 844 від 31.10.2022;

- розрахунок ціни (калькуляція) від 15.08.2022;

- специфікація № 5 від 15.08.2022 до контракту № 30/09-1 від 30.09.2019;

- додаткова угода № 1 від 10.02.2021 до контракту № 30/09-1 від 30.09.2019;

- контракт № 30/09-1 від 30.09.2019;

- технічний опис товару від 05.11.2019;

- попередня ЕМД №UА807170/2021/015191 від 17.03.2021, за якою був імпортований аналогічний товар в рамках цього контракту з продавцем;

- копія митної декларації країни відправлення 22341300ЕХ00841002 від 11.10.2022 з перекладом.

Колегія суддів зазначає, що розділом III Правил заповнення митної декларації визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність.

Таким чином, законодавством не встановлено вичерпного конкретного переліку документів, які повинен надати декларант для підтвердження витрат на транспортування товарів.

Колегія суддів зазначає, що позивачем надані до митного оформлення на підтвердження транспортних витрат документи: договір з експедитором ФОП ОСОБА_1 на транспортно-експедиційне обслуговування № 12/10/2022 від 12 жовтня 2022, який виконував організацію перевезення товару згідно заявки позивача, довідка про транспортні видатки від 28.10.2022 ФОП ОСОБА_1 щодо вартості перевезення та супутні витрати на доставку товару; рахунок ФОП ОСОБА_1 № 337 від 28.10.2022 за міжнародні транспортно-експедиційні послуги для здійснення перевезення.

Як убачається зі змісту довідки про транспортні видатки та рахунку на оплату окремо зазначені та виділені експедитором вартість міжнародних транспортних послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом м. Газіантеп (Туреччина) - мп Орлівка, автомобіль НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , СМR №110607 96000,00 грн. Міжнародні транспортні послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом по маршруту мп Орлівка - м. Харків (Україна), автомобіль НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , СМR № 110607 - 38800,00 грн. Експедиційні послуги за маршрутом мп Орлівка - м. Харків (Україна), автомобіль НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , СМR № 110607 - 1200,00 грн. Витрати на страхування вантажу не здійснювались.

Крім того, листом від 15.11.2022 позивачем надано митному органу, зокрема, договори на транспортно-експедиційне обслуговування № 12/10/2022 від 12.10.2022 між позивачем та ФОП ОСОБА_1 , за умовами якого ФОП ОСОБА_1 надає позивачу послуги з міжнародного перевезення вантажів, а також договір № 20/08/22-1 від 20.08.2022 між експедитором ФОП ОСОБА_1 та перевізником ФОП ОСОБА_2 на транспортно-експедиційне обслуговування при перевезенні автомобільним транспортом, який в межах своєї діяльності надавав послуги ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином доводи митного органу щодо того, що рахунок на оплату транспортних послуг виданий особою, яка не здійснювала транспортування не суперечать наданим позивачем документам та не містять розбіжностей. Залучення ФОП ОСОБА_1 у своїй господарській діяльності інших суб`єктів господарювання жодним чином не впливає на взаємовідносини між ним та позивачем з транспортно-експедиційного обслуговування.

Щодо доводів митного органу про відсутність відомостей про навантаження, відвантаження та страхування товару, колегія суддів зазначає, що як убачається з специфікації №5 від 15.08.2022 до контракту № 30/09-1 від 30.09.2019 умови поставки FSA Інкотермс 2010, у вартість товару включена вартість пакування, маркування, тари, погрузки, транспортування то порта, митного оформлення на експорт та сертифіката походження. Відповідно до довідки про транспортні видатки витрати на страхування вантажу не здійснювались.

Щодо доводів митного органу щодо того, що в експортної митній декларації країни відправлення заявлено код товару 00, але у митній декларації зазначено код товару колегія суддів зазначає таке.

Положеннями ч.1 ст.69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД (Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності).

Також приписами ч.2 ст.69 Митного кодексу України передбачено, що митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності).

Як убачається з митної декларації, поданої позивачем до митного оформлення, товариство при митному декларуванні товару вказало код товару згідно із Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, як це встановлено нормами українського законодавства.

Відповідно до коду УКТ ЗЕД : інші 5903 Текстильні матеріали, просочені, покриті або дубльовані, текстильні вироби технічного призначення.

При цьому у відповідача зауважень щодо вказаного позивачем коду товару згідно УКТ ЗЕД не було, рішень про зміну коду УКТ ЗЕД відповідачем не приймалось.

В той же час, перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як «експортна декларація країни відправлення».

Аналогій висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 15.02.2024 р. у справі № 815/5838/17.

Щодо доводів митного органу стосовно не надання цінової інформації щодо вартості товару (прайс-лист) від виробника товару, колегія суддів зазначає, що при митному оформленні позивачем були надані комерційна пропозиція (прейскурант) продавця-виробника від 15.08.2022 з ціною та умовами поставки, інвойс №HSI176 від 10.10.2022, розрахунок ціни (калькуляція) від 15.08.2022, в якому було вказано витрати експортера (виробника) на матеріали, на заробітну плату, виробництво, інші складові з яких він формував свою ціну продажу, включав свої витрати та прибуток.

Також на підтвердження угод та ціни на подібні, аналогічні товари позивачем було надано попередні митні декларації ЕМД № UА807170/2019/801551 від 13.12.2019, ЕМД № UА807170/2020/027997 від 04.06.2020, № UА807170/2021/015191 від 17.03.2021, за якими позивач вже імпортував ідентичний товар від вказаного продавця, а також був наданий висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією Мінекономіки ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №844 від 31.10.2022 року.

Щодо доводів митного органу про відсутність юридичної сили та ймовірну фіктивність контракту та специфікації, колегія суддів зазначає, що контракт №30/09-1 від 30.09.2019 року підписаний уповноваженою особою «HAS SENTETIK DOKUMA SANAYI VE TICARET» Алі Озмером, який діє на підставі статуту. Контракт містить підпис і печатку. Специфікація №5 від 15.08.2022 року, підписана уповноваженою особою, яка діє на підставі статуту Алі Озмером, містить підпис і печатку.

Також під час розгляду справи встановлено, що на виконання умов укладеної угоди (контракту та специфікації № 5) товар було доставлено в Україну та пред`явлено для проведення митних формальностей, продавець здійснив необхідне митне оформлення в країні відправлення, що підтверджується сертифікатом про походження товару (Certificate of origin) №V0972739 від 11.10.2022 та турецькою митною декларацією № 22341300ЕХ00841002 від 11.10.2022, а позивач здійснив оплату такого товару та його доставку в Україну на умовах FСА Газіантеп, Туреччина, згідно правил «Incoterms 2010». Крім того, загальна ціна, яка вказана в інвойсі та специфікації, була повністю оплачена позивачем, що підтверджується банківськими платіжними дорученнями.

Крім того, у рішенні UА807000/2022/000359/2 від 16.11.2022 митним органом зазначено: «джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості: митна декларація від 17.11.2021 №UА102180/2021/11861, митна декларація від 25.10.2022 №UА807200/2022/3392».Розрахунок митної вартості: товар №1: 4, 24 дол. США/кг.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно із ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Отже, виходячи з положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до положень пунктів 2,4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Також, відповідно до п. 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.01.2020 у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 у справі № 804/7761/16.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15, наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача, що під час здійснення митного контролю спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару, оскільки таке посилання міститься лише у запиті на надання додаткових документів, при цьому вказаного не покладено в основу спірного рішення.

Крім того, спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 19.02.2019 по справі №805/2713/16-а.

Крім того, в постанові від 09.02.2022 у справі № 520/12621/2020 Верховний Суд дійшов висновку, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, доводи відповідача щодо не підтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідачем не надано доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності або ознаки підробки, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також не надано доказів на підтвердження того, що декларант у декларації митної вартості зазначив не усі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок.

Колегія суддів вважає, що надані позивачем документи підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

Щодо вимоги про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відтак визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої Харківською митницею картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі v. Finlandвід 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spainвід 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши згідно наведеної норми оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UА807000/2022/000359/2 від 16.11.2022 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2022/000186 від 16.11.2022 підлягають скасуванню, оскільки прийняті не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, без дотримання вимог законодавства.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 по справі № 520/12498/22 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло