Справа № 560/1308/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1308/25
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати мені додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн., в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань в період із 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року (а саме за лютий, березень, травень, жовтень місяці) пропорційно у розрахунку на місяць відповідно до Наказу Міністерства Оборони № 260 від 7 червня 2018 року, де зазначено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити мені додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн., в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань на підставі Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 р., і Наказу Міністерства Оборони № 260 від 7 червня 2018 року, за періоди із 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року (а саме за лютий, березень, травень, жовтень місяці) пропорційно у розрахунку на місяць відповідно до Наказу Міністерства Оборони № 260 від 7 червня 2018 року, де зазначено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виплатив в повному розмірі додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі по тексту - Постанова №168) за період з 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року (а саме за лютий, березень, травень, жовтень місяці).

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що підтвердженням безпосередньої участі ОСОБА_1 у виконанні бойового (спеціального) завдання у період здійснення зазначених дій або заходів має бути в сукупності бойовий наказ (бойове розпорядження), також журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), або журнал ведення оперативної обстановки, або бойове донесення, або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Тобто усі три вимоги одночасно повинні буті дотримані, аби позивач мав право отримувати додаткову винагороду у розмірі 30 000 грн. Доказом підтвердження вказаних обставини в даному випадку може слугувати рапорт командира НОМЕР_2 ракетного дивізіону (рапорт відповідного командира підрозділу де перебував ОСОБА_1 ). Але, командиром (командирами) підрозділу (3 ракетного дивізіону) з 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року не було подано відповідного рапорта (донесення) про участь ОСОБА_1 у заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань у спірний період, тому його безпосередня участь не підтверджена. Відповідно, право на отримання додаткової винагороди 30 000 грн. у ОСОБА_1 відсутнє.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій вказує, що головними підставами для отримання додаткової винагороди у розмірі 30000 грн., в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань є: перебування в/ч НОМЕР_1 в резерві Головнокомандувача ЗСУ та здійснення інтенсивної підготовки до ведення бойових дій; виконання бойових (спеціальних) завдань в/ч НОМЕР_1 відповідно до бойових розпоряджень. Відтак, в/ч НОМЕР_1 зобов`язана виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000 грн., в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань на підставі Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 р., і Наказу Міністерства Оборони № 260 від 7 червня 2018 року, за спірний в позові період.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що в період з 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року (без урахування відпусток та лікарняних) позивач перебував у місці постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) і виконував завдання згідно своїх функціональних обов`язків. Виплату винагороди в розмірі 30 тисяч гривень за виконання лише свої функціональних обов`язків не передбачено. (Інформативно додаткова винагорода у розмірі 30 тисяч гривень виплачується військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Отже, позивач в районах виконання завдань не перебував. В даний період перебував в пункті постійної дислокації та не виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) військової частини НОМЕР_1 . Вимоги позивача щодо виплати додаткової грошової винагороди винагороди у розмірі 30 000 тисяч грн., є безпідставними.

Представник відповідача подав до суду клопотання в якому просить провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною 2 ст. 12 КАС України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З урахуванням наведеного, характеру спірних правовідносин та предмету доказування у цій справі суд приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін, а тому клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 року по 02.12.2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з сумою виплаченої додаткової винагороди в розмірі до 30000,00 грн за період з 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року (а саме за лютий, березень, травень, жовтень місяці), позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Разом з тим, наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233 (який застосовується з 01.02.2023) внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, шляхом доповнення новим розділом XXXIV - виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

За пунктом 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168 виплачується в таких розмірах, зокрема:

- 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями. Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Згідно з пунктом 3 розділу ХХХІV Порядку № 260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 4 розділу ХХХІV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Таким чином, з 01.02.2023 у зв`язку з виданням наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 змінився порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, запровадженої Постановою №168. Запроваджений новий підхід до виплати додаткової винагороди, який допускав більшу диверсифікацію розміру додаткової грошової винагороди та визначення її виплати залежно від характеру та місця виконання завдань, зокрема: 30 000 грн - тим військовослужбовцям, які виконували бойові (спеціальні) завдання у складі угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву, пунктів управління; з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Суд враховує, що з 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року позивач в районах виконання завдань не перебував. В даний період перебував в пункті постійної дислокації та не виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) військової частини НОМЕР_1 .

Рапорт відповідного командира підрозділу де перебував ОСОБА_1 з 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року про участь позивача у заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань у спірний період не подавався, матеріали справи останього не містять, відтак безпосередня участь ОСОБА_1 в виконані бойових (спеціальних) завданнях згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) військової частини НОМЕР_1 не підтверджена.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач довів правомірність невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн, встановленої Постановою №168, враховуючи Порядок № 260.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі до 30000,00 грн за період з 01 лютого 2024 року по 02 грудня 2024 року, в місяцях, коли позивач не залучався до виконання бойових завдань.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

За таких обставин, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя П.І. Салюк