Справа № 613/90/25
Суддя: Уварова Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/90/25 Провадження №-2-а/613/46/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді- Уварової Ю.В.,

за участі секретаря Нагорної С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 613/90/25 провадження № 2-а/613/46/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1138/100-п від 07.01.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 07.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову № 1138/100-п, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За змістом зазначеної постанови, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Золочів) за викликом у термін, зазначений у повістці, сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана позивачу за адресою зареєстрованого місця проживання через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення для уточнення даних.

Позивач вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не врахував примітку до ст. 210 КУпАП.

Крім того, відповідач не врахував той факт, що позивач оновив свої дані через Центр надання адміністративних послуг.

Повістку про виклик до ТЦК позивач не отримував, про її наявність позивач дізнався від працівників поліції.

Враховуючи, що позивачу не було відомо про направлення повістки, він вважає, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою судді від 14.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

27.01.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Золочів). На адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 було направлено повістку № 416840, сформовану за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана позивачу за адресою зареєстрованого місця проживання через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення для уточнення даних. При уточненні персональних даних 12.07.2024, згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та згідно з витягом з додатку Резерв+ позивачем було зазначено адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , тобто адресу зареєстрованого місця проживання. Повістка № 416840 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку із неявкою позивача за повісткою, ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено звернення до ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП у Харківській області щодо доставлення гр. ОСОБА_1 .

27.12.2024 щодо ОСОБА_1 було складено протокол № 1138/3504 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Протокол було складено у присутності ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, повідомлено дату, час та місце розгляду справи. Зі змістом протоколу позивач був ознайомлений, другий примірний протоколу отримав під особистий підпис. Представник відповідача зазначив, що відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, позивач був належно оповіщеним про явку до ТЦК та СП. У зв`язку з порушенням норм, передбачених абз. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», щодо позивача було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Позивач надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглянути справу без участі представника відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), що підтверджується витягом з додатку Резерв+ /а.с.12/.

27.12.2024 провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ОСОБА_1 складено протокол № 1138/3504 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За змістом вказаного протоколу 27.12.2024 о 14 годині 45 хвилин в смт. Золочів у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами), у порядку, визначеному п. 7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», при перевірці документів у ІНФОРМАЦІЯ_7 у громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено факт порушення останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, так як під час перевірки, відповідно до наданих громадянином ОСОБА_1 та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_2 документів та пояснень було встановлено, що він без поважних на те причин не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом у строк, а саме 17.10.2024 на 11 год 00 хв., зазначений у повістці № 416840, сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти, рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього для звірки даних, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» /а.с. 13/.

Відповідно до протоколу, гр. ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 03.01.2025 об 11.45 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_8 , кабінет № 11. Вказане підтверджується підписом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В графі пояснення щодо змісту протоколу позивач зазначив, що повістку від Укрпошти він не отримував, про приїзд пошти його не повідомляли. З 01.02.2023 є ВПО та проживає у м. Богодухові.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, 07.01.2025 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення вимог абз. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» /а.с.14/.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно зі ст. 235 КУпАП адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу підчас мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України

від 16 травня 2024 р. № 560.

Пунктом 34 Порядку № 560 визначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

В матеріалах справи наявна копія витягу з додатку Резерв+, згідно з яким ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дані уточнено 12.07.2024.

Згідно з копіями матеріалів справи № 1138 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, 07.10.2024 керівником ІНФОРМАЦІЯ_9 (Золочів) за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформовано повістку № 416840 про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_9 (Золочів) на 11.00 год. 17.10.2024 для уточнення даних /а.с.35/.

Повістка № 416840 підписана кваліфікованим електронним підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_9 07.10.2024 та цього ж дня направлення позивачу за його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується копією рекомендровандованого повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.36 на звороті/.

Отже повістка про виклик військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки надіслана адресату у строки, визначені Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та день явки за викликом військовозобов`язаного визначений також у строки, визначені вказаним Порядком.

Як у протоколі № 1138/3504 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 27.12.2024, так і в постанові № 1138/100-п по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 07.01.2025 зазначено, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 (Золочів).

Відповідно до п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно з копією повідомлення про причини повернення відправлення, надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_10 (Золочів) повернута з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що, відповідно до Порядку № 560, є належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до ТЦК /а.с.36/.

Позивачем у позові зазначено, що персональні дані ним було уточнено 12.07.2024 через Центр надання адміністративних послуг та при уточненні даних він надавав паспорт, а також довідку ВПО.

Як вбачається з копії паспорта позивача, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9/.

Згідно з копією довідки про взяття на облік ВПО від 01.02.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 /а.с.11/.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час доведення факту повідомлення позивачем про зміну місця проживання під час оновлення даних залежить виключно від волевиявлення та дій позивача, у зв`язку із чим в цій частині саме позивач має надати докази здійснення такого повідомлення.

Не погоджуючись із твердженням відповідача про те, що позивач був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування в Управлінні «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради відомостей про те, чи надав громадянин ОСОБА_1 під час оновлення персональних даних, а саме 12.07.2024, Довідку ВПО № 6304- від 01.02.2023 або повідомляв будь-яким іншим чином про своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

24.03.2025 на виконання ухвали суду про витребування доказів від 19.03.2025 з Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради надійшов лист, у якому начальник Управління зазначила, що гр. ОСОБА_1 12.07.2024 при зверненні до Управління «ЦНАП» для актуалізації даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів надав паспорт громадянина України (реєстрація місця прживання: АДРЕСА_1 ) та довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.02.2023 № 6304- (фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ). Адміністратором Управління при актуалізації даних до реєстру було внесено дані про реєстрацію місця проживання, а не фактичну адресу заявника /а.с.53/.

Отже, дослідженими письмовими доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 , виконуючи обов`язок щодо уточнення персональних даних, повідомив актуальні дані про себе та надав підтверджуючі документи.

Однак, враховуючи, що адміністратором Управління «ЦНАП» Богодухівської міської ради до електронної системи було внесено відомості про зареєстроване місце проживання позивача, а не його фактичне місце проживання, позивач був позбавлений можливості отримати повістку про виклик до ТЦК за місцем фактичного проживання з причин, що не залежали від його волі, а тому твердження відповідача про те, що позивач був належним чином оповіщений про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 (Золочів) не підтверджені матеріалами справи та підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відсутні.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 р. у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі N 463/1352/16-а зробив висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із закриттям справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн., позов задоволено в повному обсязі, а тому витрати в сумі 605,60 грн., відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241, 242, 243, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову № 1138/100-п від 07.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_11 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , місцезнаходження, АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя