Справа № 504/4770/24
Суддя: Литвинюк А. В.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/4770/24
Номер провадження 2-а/504/43/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Литвинюк А.В.

за участю секретаря Батяла М.О.,

представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Гидирим О.А.,

представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Ковальчук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Доброслав в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі якої діє представник Гидирим Олександр Андрійович до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,

встановив:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00000577 від 30.09.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн - та закрити справу про адміністративне правопорушення за цією постановою; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00000583 від 30.09.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн - та закрити справу про адміністративне правопорушення за цією постановою; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00000622 від 02.10.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн - та закрити справу про адміністративне правопорушення за цією постановою; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00001644 від 17.10.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 132-1 КУПАП України, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн - та закрити справу про адміністративне правопорушення за цією постановою; стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати зі сплати судового збору.

У позові позивачка стверджує, що їй на праві приватної власності належать транспортні засоби: спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого Центром 5147, дата реєстрації свідоцтва - 20.01.2022 та ??спеціалізований напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз «CARNEHL CCS/MHS» д.н.з НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданим центром 5147, дата реєстрації свідоцтва - 20.01.2022. Проте, вантажний сідловий тягач MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 , та напівпричіп-контейнеровоз «CARNEHL CCS/MHS», д.н.з НОМЕР_6 , передані у фактичне користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 ) у відповідності до укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 до договору позички від 25.03.2022 року. Станом на тепер ці транспортні засоби перебувають у користуванні фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

Окрім того, у відношенні ОСОБА_2 оформлені тимчасові свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для участі у міжнародному русі, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - спеціалізований вантажний сідловий тягач «MAN TGX 28.440», д.н.з НОМЕР_2 , серія НОМЕР_8 , видане ТСЦ 5152, дата реєстрації свідоцтва - 28.03.2022, дійсне до 28.03.2025 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - спеціалізований напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз «CARNEHL CCS/MHS» д.н.з НОМЕР_6 , серія НОМЕР_9 , видане ТСЦ 5152, дата реєстрації свідоцтва - 28.03.2022, дійсне до 28.03.2025. Водночас, оригінали виданих на ім`я власника зазначених транспортних ОСОБА_1 свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів були вилучені Територіальним сервісним центром МВС 5152 при оформлені на ім?я ОСОБА_2 тимчасових свідоцтва про реєстрацію згаданих транспортних засобів для участі у міжнародному русі та зберігаються в цьому сервісному центрі.

Позивачка вказує, що у дні вчинення адміністративних правопорушень вантажний сідловий тягач «MAN TGX 28.440», д.н.з НОМЕР_10 , та напівпричіп-контейнеровоз «CARNEHL CCS/MHS», д.н.з НОМЕР_6 , у її володінні та користуванні не перебували, оскільки перебували у володінні та користуванні фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 . Отже, належним користувачем сідлового тягача «MAN TGX 28.440», д.н.з НОМЕР_11 , та напівпричепа-контейнеровоза «CARNEHL CCS/MHS» д.н.з НОМЕР_6 , на момент фіксації вчинення адміністративних правопорушення є уповноважена особа ФОП ОСОБА_2 . Керуючись порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 1197 позивачка зазначила, що ФОП ОСОБА_2 з моменту отримання транспортних засобів у своє користування за договором позички та з дня оформлення тимчасових свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів для участі у міжнародному русі зобов`язаний був забезпечити внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача, тому відсутні підстави притягнення позивачки, як власниці транспортного засобу, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Також, у позовній заяві вказано, що у постановах AB № 00000577, AB № 00000583, AB № 00000622, АВ № 00001644 зазначені відомості лише щодо маси перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування. З матеріалів фотозвіту події також вбачається, що і сідловий тягач MAN TGX 28.440, д.н.з НОМЕР_2 , і напівпричіп-контейнеровоз є трьохвісними. При цьому, при розрахунках не враховано, що і сідловий тягач і напівпричіп-контейнеровоз є трьохвісними транспортними засобами. Тобто, разом, тягач з напівпричепом мають усього шість осей, проте в оскаржуваних постановах зазначено про п`ять. При накладенні штрафів за перевищення нормативно допустимих габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, відповідач не керувався вимогами щодо таких габаритно-вагових параметрів, встановлених п. 22.5 ПДР для контейнеровозів, оскільки не враховано було, що рух здійснювався разом із напівпричепом-контейнеровозом, для якого визначено граничний розмір навантаження 44 тони + 2 % від загальної маси, що фактично призвело до помилкового висновку про перевищення допустимих габаритно-вагових параметрів Т3.

Попри зазначене, позивачка також наголосила на тому, що згідно постанов від 30.09.2024 серії AB № 00000577 та серії АВ № 00000583 її притягнуто до адміністративної відповідальності двічі в один і той самий день за одне і те саме правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, що прямо суперечить статті 61 Конституції України, якою визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 04.12.2024 року о 12:30 годині в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області, а також встановлено відповідачеві п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Положеннями ч. 4 ст. 47 КАС України передбачено право відповідача подати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

29.11.2024 року від представника Державної служби України з безпеки на транспорті Ковальчук В.М. у підсистемі «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

З урахуванням положень п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 та п. 22.5 ПДР України, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність.

Керуючись ст. 14-3 КУпАП щодо визначення відповідальної особи відповідач у відзиві зазначив, що відомості про належного користувача не були внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, про що також свідчать надані до позову свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів. При цьому невнесення відомостей до Реєстру щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований. Водночас, позивач не надав доказів того, що він як власник транспортного засобу вносив особисто до Реєстру відомості про належного користувача належного йому на праві власності транспортного засобу.

Щодо кількості осей відповідач повідомив, що головна властивість підйомної осі можливість збільшення допустимої вантажопідйомності автомобіля чи причепа. Водночас, необхідно брати до уваги саме ті характеристики транспортного засобу, які мали місце при фактичному здійсненні перевезень.

Також, у відзиві на позовну заяву вказано, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, різних місцях та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважаються вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Положеннями ст. 163 КАС України передбачено право позивача подати відповідь на відзив на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 163 КАС України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дасть змогу позивачу підготувати свої пояснення, міркування та аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.11.2024 року встановлено позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

11.12.2024 року Волощук К.М., яка діє в особі представника Гидирима О.А. за допомогою кабінету ЄСІТС у підсистемі «Електронний суд» було подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що при розгляді справи про правопорушення, що зафіксоване в автоматичному режимі, посадова особа відповідача за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу має врахувати кількість осей транспортного засобу. З матеріалів фотозвіту подій за оскаржуваними постановами чітко вбачається наявність 6 (шість осей) тягача з напівпричепом. Водночас, у відзиві представником відповідача зазначено про те, що на момент габаритно-вагового контролю було зафіксовано рух транспортного засобу з піднятою віссю, тобто на двох одиночних осях та рух напівпричепу із вбудованою оссю. Позивачка вказує, що наведене спростовується матеріалами фотозвітів подій, згідно яких рух транспортного засобу з напівпричепом з піднятою віссю через автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень не підтверджується. Окрім того, з наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлюється, що сідловий тягач є трьохвісним транспортним засобом, напівпричеп є спеціалізованим трьохвісним контейнеровозом, а доводи відповідача щодо фіксації факту піднятої осі тягача під час руху не знаходять свого підтвердження. Отже, посадовими особами при винесенні оскаржуваних постанов про вчинення адміністративних правопорушень було не вірно встановлено тип транспортних засобів, з максимально дозволеною масою такого транспортного засобу - 40 тон.

Водночас, у відповіді на відзив вказано, що правопорушення згідно постанови серії АВ № 00000577 від 30.09.2024 та постанови серії АВ № 00000622 від 02.10.2024 зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 55, 055*003, свідоцтво про повірку технічного засобу № 35-02/1463, чинне до 29.10.2024. Згідно цього свідоцтва вбачається, що вагове обладнання має діапазон зважування від 1500 кг до 15000 кг та передбачає зважування поосьового навантаження. За даними інформаційного файлу «АРМ аудиту-перегляд зафіксованої події № 8503501» до постанови серії АВ № 00000577 від 30.09.2024, вбачаються зафіксовані результати зважування транспортного засобу: загальна вага 42500 кг., вага навантаження на одиночну вісь (1) -3500 т., на одиночну вісь (2) - 16 050 т., здвоєні осі -15 100 т., на одиночну вісь (5) 7850 т. За даними інформаційного файлу «АРМ аудиту-перегляд зафіксованої події №8511010» до постанови серії АВ № 00000622 від 02.10.2024, вбачаються зафіксовані результати зважування транспортного засобу: загальна вага 43750 кг., вага навантаження на одиночну вісь (1) - 3 100 т., на одиночну вісь (2) 17000 т., здвоєні осі -15 150 т., на одиночну вісь (5) -8500 т. Разом з цим, у відповідності до свідоцтва про повірку технічного засобу №35-02/1463 вагове обладнання має діапазон зважування від 1500 кг до 15000 кг та передбачає зважування по осьового навантаження. Тобто отримані результати зважування перевищують зазначений у свідоцтві про повірку найбільший гранично допустимий діапазон зважування по осьового навантаження транспортного засобу.

Між іншим позивач вказує, що надані Відповідачем свідоцтва про повірку технічного засобу WIM 59, зав. №8 за № 367, чинне до 29.03.2025, та за №100, чинне до 19.01.2025, якими зафіксоване порушення, що визначене у постанові серії АВ №00001644 від 17.10.2024, взагалі не містять метрологічних характеристик щодо допустимих найменших та найбільших границь зважування транспортних засобів, і зокрема щодо гранично допустимих похибок при зважуванні. У зв`язку з чим не можливо об`єктивно встановити те, що параметри по осьового навантаження транспортних засобів перебували в межах діапазону технічних можливостей вагового обладнання щодо зважування транспортних засобів.

19.12.2024 року від представника Державної служби України з безпеки на транспорті Ковальчук В.М. у підсистемі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона звертає увагу суду на наступне. Відповідно до Міжповірочих інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 13.10.2016 №1747, міжповірочний інтервал для приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь становить 1 рік. Таким чином, Сертифікат відповідності який є первинною повіркою, та доданий до відзиву на позовну заяву чинний 1 рік, тобто до настання наступного моменту необхідності проходження повірки. Отже, періодична повірка засобу вимірювальної техніки повинна проводитись тільки через певний проміжок часу, а саме через 1 (один) рік з моменту видачі документа про відповідність засобу вимірювальної техніки вимогам законодавства та Технічному регламенту. Відповідні сертифікати видані повноваженими органами у сфері метрології, є належними доказами на підтвердження даних про застосування при проведенні процедури вимірювання та зважування дорожніх транспортних засобів коректних та достовірних засобів вимірювання. Дані сертифікати підтверджують, що засіб вимірювальної техніки, яким здійснено автоматичну фіксацію порушення ПДР, належним чином сертифікований та відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки та Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», є справним та придатним до експлуатації.

Щодо належного користувача транспортного засобу представник відповідача у додаткових поясненнях відзначив, що матеріали справи не містять підтвердження дотримання умов звільнення позивача від адміністративної відповідальності, як власника транспортних засобів, які прямо передбачені положеннями статті 279-7 КУпАП.

26.03.2025 року Волощук К.М., яка діє в особі представника Гидирима О.А. у підсистемі «Електронний суд» надіслано додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що хоча позивачка ОСОБА_1 і є власником сідлового тягача «MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 , та напівпричепу-контейнеровоза «CARNEHL CCS/MHS», д.н.з НОМЕР_6 , однак не є суб?єктом відповідальності в спірних правовідносинах, оскільки зазначені транспортні засоби були передані у фактичне володіння фізичні особі-підприємцю ОСОБА_2 , що здійснює вантажні перевезення автомобільним транспортом на підставі ліцензії на здійснення міжнародних перевезень вантажів вантажними автомобілями (ліцензія №225 від 01.04.2021 року), що підтверджується Витягом Укрансбезпеки від 10.12.2024 року, та на користь якого позивачкою були оформлені тимчасові свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

Судове засідання у справі відкладено на 28.03.2025 року об 11:00 годині.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення судового засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Гидирим О.А. до судового засідання з`явився, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позові та з урахуваннях наданих додаткових пояснень.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, Ковальчук В.М. приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши доводи учасників, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 30.09.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов?янчик С.I. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00000577, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 22.09.2024 року о 20 год. 14 хв., за адресою М-30, км 440+527, Вінницька обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вул. Незалежності, 6, смт. Доброслав, Лиманський р-н, Одеська обл. - відповідальна особа допустила рух вказаного транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 17,235% (1,982 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

30.09.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00000583, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 22.09.2024 року о 23 год. 08 хв., за адресою М-30, км 331+588, Хмельницька обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вул. Незалежності, 6, смт. Доброслав, Лиманський р-н, Одеська обл. - відповідальна особа допустила рух вказаного транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 16,139% (1,856 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

02.10.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головня Т.С. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00000622, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 24.09.2024 року о 08 год. 47 хв., за адресою М-30, км 440+527, Вінницька обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вул. Незалежності, 6, смт. Доброслав, Лиманський р-н, Одеська обл. - відповідальна особа допустила рух вказаного транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 24,174% (2,78 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

17.10.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00001644, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що 10.09.2024 року о 20 год. 59 хв., за адресою М-30, км 22+717, Київська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вул. Незалежності, 6, смт. Доброслав, Лиманський р-н, Одеська обл. - відповідальна особа допустила рух вказаного транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 18,696% (2,15 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно із пунктом 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення -3,75м), за висотою від поверхні дороги 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах-4,35м), за довжиною 22м (для маршрутних транспортних засобів 25м),фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів -11,5т), здвоєні осі 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18т, строєні 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі-понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів -навантаження на одиночну вісь-понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах-понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Так, статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Згідно із частиною другою статті 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Таким чином, дія частини другої вказаної статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно із п. 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

При цьому, відповідно до п. 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Отже, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1197, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: 1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; 2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; 3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; 4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); 5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; 6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Як встановлено судом і не заперечувалось стороною позивача, власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 , а також спеціалізованого напівпричіпу Н/ПР-контейнеровоза «CARNEHL CCS/MHS» д.н.з НОМЕР_6 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.01.2022 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 20.01.2022 року.

Позивачка вважає, що належним користувачем спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 , а також спеціалізованого напівпричіпу Н/ПР-контейнеровоза «CARNEHL CCS/MHS» д.н.з НОМЕР_6 є ФОП ОСОБА_2 у відповідності до договору позички від 25.03.2022 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 та акту приймання-передачі транспортних засобів від 25.03.2025 року.

Проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність відомостей про ФОП ОСОБА_2 , як належного користувача спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 та спеціалізованого напівпричіпу Н/ПР-контейнеровоза «CARNEHL CCS/MHS» д.н.з НОМЕР_6 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи.

Натомість, оформлення тимчасових свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу для участі у міжнародному русі у відношенні ОСОБА_2 , а саме: свідоцтва серії НОМЕР_8 від 28.03.2022 року про реєстрацію транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача «MAN TGX 28.440», д.н.з НОМЕР_2 та свідоцтва серії НОМЕР_9 від 28.03.2022 року про реєстрацію транспортного засобу - спеціалізованого напівпричіпу Н/ПР-контейнеровоза «CARNEHL CCS/MHS» д.н.з НОМЕР_6 , а також наявність у ОСОБА_2 ліцензії на здійснення міжнародних перевезень вантажів вантажними автомобілями №225 від 01.04.2021 року не спростовують факту відсутності в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомостей щодо ФОП ОСОБА_2 як належного користувача відповідними транспортними засобами у розумінні ст. 14-3 КУпАП.

Таким чином, позивачкою не доведено, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення та не має нести відповідальність за рух транспортного засобу з перевищенням встановлених законом параметрів, оскільки позивачка належним чином не зареєструвала право користування транспортним засобом за іншим суб`єктом господарювання. Оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про зміну користувача вказаних у постановах спеціалізованого вантажного сідлового тягача та спеціалізованого напівпричіпу не вносились, адміністративну відповідальність повинна нести ОСОБА_1 , за якою зареєстровано вказані транспортні засоби, що передбачено ст. 14-3 КУпАП.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 (далі- Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з абз. 1 п. 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Правил №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п.п. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:

- вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тон; трьохвісний автомобіль - 25 тон (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль - 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тон;

- комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.

- автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тон.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

За змістом оскаржуваної постанови серії АВ № 00000577 від 30.09.2024 року, при її складанні відповідальними особами встановлені та зафіксовані фактичні параметри означеного транспортного засобу MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 : кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 3580 мм, 2-3: 6690 мм, 3-4: 1300 мм, 4-5: 1420 мм; навантаження на вісь 1 - 3500 кг, 2 - 16050 кг 3 7200 кг, 4 7900 кг, 5 7850 кг; загальна маса - 42500 кг.

За змістом оскаржуваної постанови серії АВ № 00000583 від 30.09.2024 року, при її складанні відповідальними особами встановлені та зафіксовані фактичні параметри означеного транспортного засобу MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 : кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3570 мм, 2-3: 6660 мм, 3-4: 1290 мм, 4-5: 1410 мм; навантаження на вісь 1 - 3500 кг, 2 - 15900 кг, 3 8000 кг, 4 8400 кг, 5 8800 кг; загальна маса - 44700 кг.

За змістом оскаржуваної постанови серії АВ № 00000622 від 02.10.2024 року, при її складанні відповідальними особами встановлені та зафіксовані фактичні параметри означеного транспортного засобу MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 : кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3530 мм, 2-3: 6650 мм, 3-4: 1300 мм, 4-5: 1400 мм; навантаження на вісь 1 - 3100 кг, 2 - 17000 кг, 3 7200 кг, 4 7950 кг, 5 8500 кг; загальна маса - 43750 кг.

За змістом оскаржуваної постанови серії АВ № 00001644 від 17.10.2024 року, при її складанні відповідальними особами встановлені та зафіксовані фактичні параметри означеного транспортного засобу MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 : кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3590 мм, 2-3: 6610 мм, 3-4: 1300 мм, 4-5: 1400 мм; навантаження на вісь 1 - 3250 кг, 2 - 16250 кг, 3 7450 кг, 4 7800 кг, 5 7800 кг; загальна маса - 42550 кг.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді штрафу в розмірі:

- п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно;

- однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%;

- двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%;

- трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-1 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174.

За визначенням в п. 2 Порядку №1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером;

- метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями;

- інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до п. 7, 12 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

За приписами п. 13 Порядку №1174 під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку №1174).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (п. 16 Порядку №1174).

Отже, наведені положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Виходячи з аналізу наведених норм, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що відповідачем в установленому порядку доведено перевищення позивачем нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме: відповідно до постанови серії АВ № 00000577 від 30.09.2024 року - навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 17,235% (1,982 тон); відповідно до постанови серії АВ № 00000583 від 30.09.2024 року - навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 16,139% (1,856 тон); відповідно до постанови серії АВ № 00000622 від 02.10.2024 року - навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 24,174% (2,78 тон); відповідно до постанови серії АВ № 00001644 від 17.10.2024 року - навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 18,696% (2,15 тон), з огляду на технічні характеристики транспортного засобу MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 , оскільки саме така інформація стосовно транспортного засобу міститься в інформаційних файлах, які використовуються уповноваженою особою.

Основним доказом вчинення зазначеного вище правопорушення є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

В даному випадку, зі змісту постанови серії АВ № 00000577 від 30.09.2024 року вбачається здійснення фіксації адміністративного правопорушення приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WIM 55, 055*003, свідоцтва про повірку №№ 35- 02/1463,1464,1465; 23-21/000240, 241, 242.

Зі змісту постанови серії АВ № 00000583 від 30.09.2024 року вбачається здійснення фіксації адміністративного правопорушення приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WIM85, Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, зав. 10238, сертифікати №№ UA.TR.001 23 218-23, UA.TR.001 35 266-23.

Зі змісту постанови серії АВ № 00000622 від 02.10.2024 року вбачається здійснення фіксації адміністративного правопорушення приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WIM 55, 055*003, свідоцтва про повірку №№ 35- 02/1463,1464,1465; 23-21/000240, 241, 242.

Зі змісту постанови серії АВ № 00001644 від 17.10.2024 року вбачається здійснення фіксації адміністративного правопорушення приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WIM 59, WAGA-WIM35, зав. 8 , свідоцтва про повірку №№ 367, 100.

Фіксація адміністративного правопорушення вищезазначеним вимірювальним обладнанням відображено в оскаржуваних постановах та жодним чином не спростовано позивачем.

Отже, фіксація правопорушення відбулась у визначений законодавством спосіб за допомогою використання автоматизованої системи зважування транспортних засобів у русі, якою зафіксовано перевищення вагових обмежень, а саме загальної маси транспортного засобу, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу та навантаження на строєні осі транспортного засобу.

При цьому технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2016 № 94, на підтвердження чого відповідачем надано копії свідоцтв про повірку.

Виходячи з приписів ст. 251 КУпАП, в якій наведені джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Спірні постанови містять в собі інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, містять посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації. Також спірні постанови містять інформацію про транспортний засіб, відповідальну особу, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова.

Тобто, оскаржувана позивачем постанова містить всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.

Посилання позивача та його представника на невідповідність змісту спірних постанов вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021, суд вважає безпідставними, оскільки вимоги до постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності визначено саме положеннями КУпАП. Вказана Інструкція, як підзаконний нормативно-правовий акт, визначає форму постанови та перелік відомостей, які можуть, а не повинні міститися у постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Щодо тверджень представника позивача про те, що відповідачем в оскаржуваних постановах зазначено інформацію лише щодо спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN TGX 28.440 д.н.з НОМЕР_2 і проігноровано наявність спеціалізованого напівпричіпу Н/ПР-контейнеровоза «CARNEHL CCS/MHS» д.н.з НОМЕР_6 , суд враховує наступне.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Правила №363), визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа. Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи-розпуски. Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів, власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП.

Також, не заслуговують на увагу суду доводи представника позивача, що позивача було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки з оскаржуваних постанов вбачається, що час та місце зважування (проїзду) транспортного засобу позивача не співпадають та є різними, порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, а отже, встановлено окремі порушення законодавства та зафіксовано дві події і два склади адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, наявні у справі докази безперечно свідчать про встановлені належним чином факти перевищення встановлених вагових норм, що стало підставою для прийняття оскаржуваних постанов і притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Отже, суд приходить до висновку, що дії посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті вчинені згідно з вимогами чинного законодавства, а постанови про накладення адміністративних стягнень серії АВ № 00000577 від 30.09.2024 року, серії АВ № 00000583 від 30.09.2024 року, серії АВ № 00000622 від 02.10.2024 року, серії АВ № 00001644 від 17.10.2024 року є правомірними.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного, судом не надається детальна відповідь на інші аргументи сторін, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами по справі не пливають на вищезазначений висновок суду щодо законності оспорюваних постанов.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючись ст. 2, 5, 11, 47, 162, 163, 286 КАС України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі якої діє представник Гидирим Олександр Андрійович до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Литвинюк А. В.