Справа № 160/31186/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №111 від 25.10.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності особового складу»; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення за жовтень 2024 року у виді премії за жовтень 2024 у повному обсязі та додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 за жовтень 2024 року в повному обсязі; стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 150 000 (ста п`ятдесяти тисяч) гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначає, що 22.11.2024 року йому стало відомо про винесення командиром військової частини НОМЕР_1 наказу №111 від 25.10.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності особового складу» та накладення дисциплінарного стягнення, передбаченого пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ «Сувора догана» за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП та порушення вимог абзацу 2 статті 11, абзацу 1 статті 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. Вказаним наказом також припинено виплату премії за жовтень 2024 року та додаткової винагороди, відповідно до постанови КМУ №168 за жовтень 2024 року. Вказує, що викладені обставини в наказі є вигаданими, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу відносно позивача не проводився та жодний протокол, за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП відносно нього не складався. Вважаючи вказаний наказ протиправним, складеним із порушеннями діючого законодавства із зазначенням неправдивих відомостей, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
18.02.2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді помічника командира з правової роботи з 31 грудня 2023 року по 26 листопада 2024 року. Вказує, що 24 жовтня 2024 року при перевірці особового складу був виявлений позивач с ознаками алкогольного сп`яніння. Враховуючи зазначені обставини, військовою службою правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_1 на позивача було складено адміністративний протокол ДНК № 2/5433 за статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та було проведено адміністративне затримання позивача. Враховуючи зазначені обставини, вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, позивача за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та порушення вимог абзацу 2 статті 11, абзацу 1 статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 7 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, враховуючи характер та обставини вчинення правопорушення та його наслідки, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та на підставі статі 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накладено дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «Сувора догана».
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу на посаді помічника командира батальйону з правової роботи військової частини НОМЕР_1 .
Приблизно о 16 годині 00 хвилин 24 жовтня 2024 року під час проведення перевірки наявності особового складу та профілактичних заходів, щодо попередження вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було виявлено капітана юстиції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .
25.10.2024 року, старшим офіцером відділення організації охорони патрульно - постової служби розшуку та діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно позивача складено протокол ДНК - 2/5433 за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.10.2024 року №111 за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та порушення вимог абзацу 2 статті 11, абзацу 1 статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 7 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, враховуючи характер та обставини вчинення правопорушення та його наслідки, притягнуто до дисциплінарної відповідальності капітана юстиції ОСОБА_1 помічника командира частини з правової роботи військової частини НОМЕР_1 та на підставі статі 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накладено дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «Сувора догана».
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2024 року №321 капітана юстиції за призовом по мобілізації ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини.
Не погодившись з притягненням до дисциплінарної відповідальності, з прийнятим наказом, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За змістом статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами 2-4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).
Так, за приписами статтей 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.
Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Відповідно до вимог статей 83-86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Згідно з вимогами статті 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV.
Відповідно до статі 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно статті 13 Статуту внутрішньої служби закріплено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно зі статтею 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
За правилами статті 49 цього Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
За змістом статті 241 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Пунктом 2 Розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Розділу І Порядку №260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно з пунктами 1,3 Розділу XVI Порядку №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.
За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються серед інших за таких випадках: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання-за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення «зауваження», - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.
Розмір премії зазначеній категорії військовослужбовців установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пункт 8 розділу XVI Порядку № 260).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
У пункті 2-1 Постанови №168 зазначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Виплата додаткової винагороди врегульована розділом XXXIV Порядку №260, згідно з пунктом 2 якого на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Відповідно до пунктів 9, 10 розділу XXXIV Порядку №260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
За приписами пункту 14 розділу XXXIV Порядку №260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зокрема, які: вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).
Отже, підставою для невиплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за місяць, у якому здійснено порушення, згідно з наказом командирів (начальників) військових частин щодо виплати додаткової винагороди за минулий місяць, що видається до 5 числа поточного місяця, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).
Судом встановлено, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності здійснено на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.10.2024 року №111.
Спірний наказ прийнятий на підставі протоколу ДНК - 2/5433 від 25.10.2024 року за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Зі змісту протоколу вбачається, що приблизно о 16 годині 00 хвилин 24 жовтня 2024 року під час проведення перевірки наявності особового складу та профілактичних заходів, щодо попередження вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин посадовими особами військової частини НОМЕР_1 було виявлено капітана юстиції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .
Ключовим правовим питанням, щодо якого виник спір, є наявність підстав для позбавлення військовослужбовця, який перебував у нетверезому стані під час виконання службових обов`язків, додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
Відповідач обґрунтовує невиплату позивачу премії та винагороди за жовтень 2024 року перебуванням у стані алкогольного сп`яніння на території частини під час виконання службових обов`язків.
Частинами 1, 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
За фактом порушення позивачу було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, позбавлено премії та додаткової винагороди за жовтень 2024 року, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.10.2024 року №111.
Отже, станом на момент проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння позивач перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується вказаними вище матеріалами адміністративної справи.
Слід зазначити, що в основі поведінки військовослужбовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Військової присяги. Тому, складаючи Присягу, військовий покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання військового. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння військовим проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету Збройних Сил України та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга військового передбачає зобов`язання виконувати сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України.
Військовий повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет Збройних Сил України в очах громадськості.
Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а й обов`язок дотримуватись положень чинного законодавства України та Військової присяги.
В умовах, коли військові виконують особливу державну службу з оборони держави, їх обов`язки включають суворе дотримання Конституції, законів України, Військової присяги та наказів командирів. Стаття 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ встановлює вимоги щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та виконання міжнародних зобов`язань, що підкреслює важливість дисципліни та порядку в армії.
Будь-яких належних доказів невідповідності обставинам вчиненого дисциплінарного проступку позивачем не наведено, а судом під час розгляду справи не встановлено, відтак, суд погоджується з аргументами відповідача про те, що спірний наказ є правомірним та обґрунтованим, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани є співмірним до вчиненого проступку.
За обставин цієї справи суд констатує, що жодне з наведених позивачем порушень прийняття спірного наказу відповідача та застосування дисциплінарного стягнення не може бути підставою для його скасування, оскільки такі порушення не мають характер значущих або фундаментальних, в свою чергу за змістом та наявністю досліджених судом доказів, спірний наказ видано на підставі положень законодавства, в межах повноважень відповідача та у спосіб, встановлений законом, зворотного в ході судового розгляду не встановлено.
Позивачем також також заявлено вимоги про нарахування і виплату премії та додаткової винагороди, які пов`язані виключно з тим, що його протиправно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено наведених доплат.
Оскільки вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити недоотримане грошове забезпечення за жовтень 2024 року у виді премії за жовтень 2024 року у повному обсязі та додаткової винагороди, відповідно до постанови КМУ №168 за жовтень 2024 року в повному обсязі, а також стягнення з військової частини НОМЕР_1 на моральної шкоди у розмірі 150 000 є похідними, а суд дійшов висновку про правомірність застосування дисциплінарного стягнення та оскаржуваного наказу, суд відмовляє в їх задоволенні як похідних.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська