Справа № 640/3179/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2025 року Справа № 640/3179/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №640/3179/22 за позовом Координаційного центру з надання правової допомоги до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,-
УСТАНОВИВ:
- визнати протиправним та скасувати висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 05.01.2022 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-08-20-010262-a.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Законом України від 13.12.2022 року № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону №2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
Нерозглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України Про судоустрій і статус суддів, Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825 Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825 Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/3179/22.
29.01.2025 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №640/3179/22.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 року дана адміністративна справа передана судді Ількову В.В., для розгляду.
Ухвалою суду від 31.01.2025 року прийнято адміністративну справу №640/3179/22 до провадження судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова В.В. Призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Витребувано у відповідача належним чином засвідчені додаткові докази по справі, зокрема:
висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 05.01.2022 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-08-20-010262-a;
копію наказу про початок моніторингу процедур закупівель, відповідно до якого було розпочато моніторинг процедури;
копії документів, на підставі яких було включено спірну закупівлю в наказ про початок моніторингу процедур закупівель;
інформацію щодо юридичних та фактичних підстав включення закупівлі в наказ про початок моніторингу процедур закупівель;
копію всіх документів та матеріалів, на підставі яких було складено оскаржуваний висновок.
18.02.2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 28.03.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В якості підстав позову позивач зазначає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, провів моніторинг процедури закупівлі UА-2021-08-20-010262-а не на підставі, не в межах повноважень, у спосіб, що суперечить Конституції та законам України, чим зокрема, порушив права та законні інтереси позивача, та за результатами якого безпідставно та не обґрунтовано склав оскаржуваний висновок від 05.01.2022 року про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-08-20-010262-а, що у свою чергу відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України є підставою для визнання його протиправним та скасування судом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач зазначає про те, що Управлінням застосовано до Позивача найбільш м`яку міру відповідальності за вчинене порушення законодавства про закупівлі, адже оскаржуваний Висновок не містить вимоги у вигляді припинення зобов`язань (розірвання договору), укладеного за результатами проведення процедури закупівлі, або вчинення будь-яких інших дій, які впливають на взаємовідносини сторін в межах укладеного за результатами процедури закупівлі договору, а також жодних санкцій щодо Позивача Управлінням застосовано не було.
При визначенні заходів усунення виявлених порушень Управлінням враховано реальну можливість такого усунення та недопущення невідповідності діям, які слід вчинити.
Отже, вважають, що Висновок прийнято з урахуванням принципу пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Вказують про те, що доводи позивача про те, що Управління, зазначивши у висновку про вжиття позивачем заходів щодо недопущення позивачем таких порушень в подальшому, не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність, - спростовується самим змістом визначеного у Висновку зобов`язання «…недопущення таких порушень в подальшому (зокрема, шляхом проведення роз`яснювальної роботи, навчань, тощо», тобто зобов`язання чітко вказує на дії, які повинен вжити позивач, і не потребує визначення додаткового способу.
На наступний день після оприлюднення оспорюваного Висновку, Позивач в електронній системі закупівель у розділі «Надання інформації про усунення порушення замовником» розмістив лист «Щодо усунення порушень» від 06.01.2022 року № 001/05.03-06/23, в якому зазначив, що «Зауваження, що викладені у висновку за результатами проведеного зазначеного моніторингу будуть враховані в подальшій роботі. Уповноваженій особі рекомендовано пройти навчання за відповідним напрямом роботи», що дає підстави вважати, що Позивачу цілком зрозумілі зміст зобов`язання зазначеного у Висновку.
Отже, з огляду на зміст Висновку, Управління конкретизувало, які саме заходи повинен вжити Позивач, визначило способи усунення виявленого під час моніторингу порушення, що свідчить про його чіткість та визначеність.
Відповідав вважає, що оскаржуваний висновок не порушив права позивача, оскільки жодні санкції до Позивача з боку Управління не були застосовані, рішення про відхилення пропозицій Замовником не приймалося, відміни торгів не було, договір було укладено та в подальшому виконано в повному обсязі згідно звіту про виконання договору.
Біль того, позивачем 03.01.2022 року оприлюднено звіт про виконання договору про закупівлю UA-2021-08-20-010262-a.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено, що Координаційний центр з надання правової допомоги (далі - позивач) утворений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2012 року №504 «Про утворення Координаційного центру з надання правової допомоги та ліквідацію Центру правової реформи і законопроектних робіт при Міністерстві юстиції», є державною установою, що належить до сфери управління Міністерства юстиції України.
Відповідно до протоколу засідання тендерного комітету від 20.08.2021 № 30 було вирішено, зокрема:
затвердити зміни у Річний план, а саме створити нову закупівлю «Планшетні комп`ютери в комплекті «ДК 021:2015 (СРV) код 30210000-4 Машини для обробки даних (апаратна частина)» з орієнтовним початком проведення закупівлі - серпень 2021 року, за процедурою відкритих торгів з публікацією англійською мовою та очікуваною вартістю закупівлі 5625400,00 грн.;
затвердити тендерну документацію та проект договору про закупівлю для проведення процедури відкритих торгів з публікацією англійською мовою щодо закупівлі «ДК 021:2015 (СРV) код 30210000-4 Машини для обробки даних»;
секретарю комітету оприлюднити оголошення про проведення процедури закупівлі, тендерну документацію та проект договору для проведення процедури відкритих торгів з публікацією англійською мовою щодо закупівлі на веб-порталі Уповноваженого органу, відповідно до вимог частини третьої статті 10 Закону України «Про публічні закупівлі».
В оголошенні про проведення відкритих торгів UА-2021-08-20- 010262-а оприлюдненого в електронній системі публічних закупівель Рrоzоrrо вказано про кінцевий строк подання тендерних пропозицій 20.09.2021 року.
У тендерній документації щодо проведення відкритих торгів з публікацією англійською мовою на закупівлю Планшетні комп`ютери в комплекті «ДК 021:2015 (СРV) код 30210000-4 Машини для обробки даних (апаратна частина)» в пункті 1 «Кінцевий строк подання тендерної пропозиції» розділу IV «Подання та розкриття тендерної пропозиції» зазначено, що кінцевий строк подання тендерних пропозицій зазначений в оголошені про проведення процедури закупівлі.
Управлінням відповідно до статті 8 Закону № 922, наказу від 09.12.2021 № 706 «Про початок моніторингу процедур закупівель», Положення про Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, затвердженого наказом Північного офісу Держаудитслужби від 20 жовтня 2016 року № 18, розпочато моніторинг процедури закупівлі Позивачем за предметом Планшетні комп`ютери в комплекті «ДК 021:2015 (CPV) код 30210000-4 Машини для обробки даних (апаратна частина)», (інформацію опубліковано в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель Prozorro за номером UA-2021- 08-20-010262-a), та 05.01.2022 оприлюднено в електронній системі закупівель висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, у якому зазначено про наявність порушення законодавства у сфері публічних закупівель.
У Висновку зазначено, що з аналізу питання відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону № 922 встановлено порушення пункту 14 частини другої статті 22 Закону № 922.
Згідно пункту 14 частини 2 статті 22 Закону № 922 (в редакції чинній на момент проведення моніторингу), у тендерній документації зазначаються такі відомості: кінцевий строк подання тендерних пропозицій.
За результатами моніторингу установлено, що тендерна документація Замовника не містить кінцевий строк подання тендерних пропозицій. Так, в пункті 1 «Кінцевий строк подання тендерної пропозиції» розділу IV «Подання та розкриття тендерної пропозиції» тендерної документації (додається, додаток № 4 до відзиву), зазначено, що кінцевий строк подання тендерних пропозицій зазначений в оголошені про проведення процедури закупівлі, що є порушенням пункту 14 частини другої статті 22 Закону № 922.
Так, відповідно до пункту 14 частини 2 статті 22 Закону № 922 у тендерній документації зазначається кінцевий строк подання тендерних пропозицій.
Відповідно до статті 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.
Зазначивши в оголошенні про проведення відкритих торгів кінцевий строк подання тендерних пропозицій 20 вересня 2021 року 15:00 год. Позивач дотримався вимог пункту 6 частини 2 статті 21 Закону № 922, проте зазначене не звільняє його від виконання вимог пункту 14 частини 2 статті 22 Закону №922.
Відповідач вказує на те, що тендерна документація повинна містити інформацію щодо конкретного кінцевого строку подання тендерних пропозицій в розумінні статті 252 Цивільного кодексу України, а не посилання на інформацію, наявну зовсім в іншому документі.
Таким чином, на виконання пункту 14 ч.2 статті 22 Закону № 922 кінцевий строк подання тендерних пропозицій мав бути вказаний саме у вигляді певної дати, визначеної цифрами, оскільки лише таким чином можна визначити закінчення строку на подання тендерних пропозицій.
У констатуючій частині Висновку Управління зобов`язало позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законом порядку шляхом недопущення таких порушень в подальшому (зокрема, шляхом проведення роз`яснювальної роботи, навчань, тощо), та відповідно до частини восьмої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Отже, у пункті 3 констатуючої частини оскаржуваного Висновку зазначається, що заходом спрямованим на усунення виявлених моніторингом порушень є покладення на позивача обов`язку: 1) здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законом порядку шляхом недопущення таких порушень в подальшому (зокрема, шляхом проведення роз`яснювальної роботи, навчань, тощо); 2) протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку; 3) або аргументовані заперечення до висновку; 4) або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Встановлено, що на момент проведення моніторингу та складання Висновку, між Замовником та ДП «УС ЕНД ТІ УКРАШНА» було укладено договір купівлі-продажу від 13.10.2021 № 13/10-01.
Враховуючи наведене, відповідач дійшов до висновку, що єдиним можливим способом для усунення допущених порушень є недопущення їх в подальшому, з оприлюдненням в електронній системі закупівель інформації та/або документів, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку або надання аргументованих заперечень до висновку або інформації про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Після оприлюднення оспорюваного Висновку, Позивач в електронній системі закупівель у розділі «Надання інформації про усунення порушення замовником» розмістив лист «Щодо усунення порушень» від 06.01.2022 року № 001/05.03-06/23, в якому зазначив, що «Зауваження, що викладені у висновку за результатами проведеного зазначеного моніторингу будуть враховані в подальшій роботі. Уповноваженій особі рекомендовано пройти навчання за відповідним напрямом роботи».
Окрім того, позивачем 03.01.2022 року було оприлюднено звіт про виконання договору про закупівлю UA-2021-08-20-010262-a.
Отже, не погодившись із таким висновком суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із цим позовом про його визнання протиправним та скасування.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-XII (далі - Закон №2939-ХІІ).
Відповідно до статті 2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №2939-ХІІ контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року №922-VIII (далі - Закон №922-VIII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 29 частини першої статті 1 Закону №922-VIII, тендерна документація - документація щодо умов проведення публічних закупівель, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу на веб-порталі Уповноваженого органу та авторизованих електронних майданчиках. Тендерна документація не є об`єктом авторського права та/або суміжних прав.
Згідно з пунктом 30 частини першої статті 1 Закону №922-VIII, тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону №922-VIII, замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: оголошення про проведення процедури закупівлі та тендерну документацію - не пізніше ніж за 15 днів до дня розкриття тендерних пропозицій, якщо вартість закупівлі не перевищує межі, встановлені у частині четвертій цієї статті, та не пізніше 30 днів у разі перевищення таких меж; зміни до тендерної документації та роз`яснення до неї (у разі наявності) - протягом одного дня з дня прийняття рішення про їх внесення або надання роз`яснень; оголошення з відомостями про укладену рамкову угоду (у разі здійснення закупівлі за рамковими угодами) - не пізніше ніж через сім днів з дня укладення рамкової угоди; протокол розгляду тендерних пропозицій - протягом одного дня з дня його затвердження; повідомлення про намір укласти договір про закупівлю - протягом одного дня з дня прийняття рішення про визначення переможця процедури закупівлі; інформацію про відхилення тендерної пропозиції учасника - протягом одного дня з дня прийняття рішення про відхилення; договір про закупівлю - протягом двох днів з дня його укладення; повідомлення про внесення змін до договору - протягом трьох днів з дня внесення змін; звіт про виконання договору - протягом трьох днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання; звіт про укладені договори - протягом одного дня з дня укладення договору.
Стаття 7-1 Закону №922-VIII визначає порядок здійснення моніторингу публічних закупівель. Так, відповідно до положень частини першої та другої вказаної статті Закону №922-VIII моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання. Моніторинг закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону. Рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону. Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, можуть використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю дані органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, замовників та учасників процедур закупівель, що можуть бути отримані органами державного фінансового контролю у порядку, встановленому законом.
Згідно з частинами шостою та сьомою статті 7-1 Закону №922-VIII за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання. У висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження; 2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель. У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі. Якщо за результатами моніторингу закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель
Відповідно до частини першої статті 16 Закону №922-VIII, замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.
Частиною другою статті 16 Закону №922-VIII передбачено, що замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: наявність обладнання та матеріально-технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.
Згідно із частиною третьою статті 16 Закону №922-VIII, визначені замовником згідно з цією статтею кваліфікаційні критерії та перелік документів, що підтверджують інформацію учасників про відповідність їх таким критеріям, зазначаються в тендерній документації та вимагаються під час проведення переговорів з учасником (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).
Частиною другою статті 8 Закону № 922 передбачено, що рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону.
Відповідно до частини другої статті 22 Закону №922-VIII, тендерна документація повинна містити: 1) інструкцію з підготовки тендерних пропозицій; 2) один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16, вимоги, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним; 3) інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). При цьому технічна специфікація повинна містити: детальний опис товарів, робіт, послуг, що закуповуються, у тому числі їх технічні та якісні характеристики; вимоги щодо технічних і функціональних характеристик предмета закупівлі у разі, якщо опис скласти неможливо або якщо доцільніше зазначити такі показники; посилання на стандартні характеристики, вимоги, умовні позначення та термінологію, пов`язану з товарами, роботами чи послугами, що закуповуються, передбачені існуючими міжнародними або національними стандартами, нормами та правилами. Технічна специфікація не повинна містити посилання на конкретну торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника. У разі якщо таке посилання є необхідним, воно повинно бути обґрунтованим, а специфікація повинна містити вираз "або еквівалент". Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі повинні передбачати необхідність застосування заходів із захисту довкілля; 4) кількість товару та місце його поставки; 5) місце, де повинні бути виконані роботи чи надані послуги, їх обсяги; 6) строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; 7) проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов; 8) опис окремої частини або частин предмета закупівлі (лота), щодо яких можуть бути подані тендерні пропозиції, у разі якщо учасникам дозволяється подати тендерні пропозиції стосовно частини предмета закупівлі (лота); 9) перелік критеріїв та методику оцінки тендерних пропозицій із зазначенням питомої ваги критеріїв. Опис методики оцінки за критерієм "ціна" повинен містити інформацію про врахування податку на додану вартість (ПДВ); 10) строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними, але не менше ніж 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій; 11) інформацію про валюту, у якій повинна бути розрахована і зазначена ціна тендерної пропозиції; 12) інформацію про мову (мови), якою (якими) повинні бути складені тендерні пропозиції; 13) зазначення кінцевого строку подання тендерних пропозицій; 14) розмір, вид та умови надання забезпечення тендерних пропозицій (якщо замовник вимагає його надати); 15) розмір, вид, строк та умови надання, умови повернення та неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю (якщо замовник вимагає його надати); 16) прізвище, ім`я та по батькові, посаду та адресу однієї чи кількох посадових осіб замовника, уповноважених здійснювати зв`язок з учасниками; 17) у разі закупівлі робіт - вимогу про зазначення учасником у тендерній пропозиції інформації (повне найменування та місцезнаходження) щодо кожного суб`єкта господарювання, якого учасник планує залучати до виконання робіт як субпідрядника в обсязі не менше ніж 20 відсотків від вартості договору про закупівлю.
Згідно пункту 14 частини 2 статті 22 Закону № 922 (в редакції чинній на момент проведення моніторингу), у тендерній документації зазначаються такі відомості: кінцевий строк подання тендерних пропозицій
Отже, відповідно до пункту 14 частини 2 статті 22 Закону № 922 у тендерній документації зазначається кінцевий строк подання тендерних пропозицій
Частиною третьою статті 22 Закону №922-VIII передбачено, що тендерна документація може містити також іншу інформацію відповідно до законодавства, яку замовник вважає за необхідне до неї включити.
Згідно з частиною четвертою статті 22 Закону №922-VIII тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 30 Закону №922-VIII замовник відхиляє тендерну пропозицію в разі якщо тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації.
Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 року (далі - Положення), визначено, що Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Пунктом 7 Положення встановлено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Пунктом 2 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.03.2016 року № 490 визначено, що формами документів, зазначених у пункті 1 цього наказу, затверджуються обов`язкові поля, що заповнюються замовником шляхом унесення в них наявної інформації в електронній системі закупівель. У разі необхідності замовник може зазначити додаткову інформацію про закупівлю, якщо заповнить необов`язкові поля, передбачені системою.
Після внесення усієї обов`язкової інформації, передбаченої формою документа, на неї накладається кваліфікований електронний підпис посадової особи. Електронною системою закупівель автоматично створюється документ, який у разі потреби може бути роздрукований.
Зокрема згідно затвердженої вказаним наказом форми оголошення про проведення відкритих торгів, в оголошенні зазначається кінцевий строк подання тендерних пропозицій.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Суд зазначає, що невідповідність висновку відповідача, який є предметом оскарження, як акта індивідуальної дії критеріям обґрунтованості та вмотивованості, є підставою для визнання його протиправним і скасування.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26.01.2023 року по справі №400/3947/20, від 26.01.2023 року по справі №160/3289/21, від 01.12.2021 у справі №160/8403/19.
Щодо відсутності кінцевого строку подання тендерних пропозицій у тендерній документації.
Так, згідно матеріалів справи, за результатами моніторингу установлено, що тендерна документація Замовника не містить кінцевий строк подання тендерних пропозицій. Так, в пункті 1 «Кінцевий строк подання тендерної пропозиції» розділу IV «Подання та розкриття тендерної пропозиції» тендерної документації, зазначено, що кінцевий строк подання тендерних пропозицій зазначений в оголошені про проведення процедури закупівлі, що є порушенням пункту 14 частини другої статті 22 Закону № 922.
Як вже зазначалось вище, згідно пункту 14 частини 2 статті 22 Закону № 922 у тендерній документації зазначається кінцевий строк подання тендерних пропозицій.
Зазначивши в оголошенні про проведення відкритих торгів кінцевий строк подання тендерних пропозицій 20 вересня 2021 року 15:00 год. позивачем фактично було дотримано вимог пункту 6 частини 2 статті 21 Закону № 922, про що також не заперечує сам відповідач.
Згідно матеріалів справи, у спірному висновку, відповідачем зазначено про те, що за результатами аналізу питання відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено порушення пункту 14 частини другої статті 22 Закону.
Зокрема, зазначено, що тендерна документація не містить кінцевий строк подання тендерних пропозицій.
Так, дослідивши докази по справі, встановлено, що в пункті 1 «Кінцевий строк подання тендерної пропозиції» розділу IV «Подання та розкриття тендерної пропозиції» тендерної документації вказано, що кінцевий строк подання тендерних пропозицій зазначений в оголошені про проведення процедури закупівлі, про що позивачем були надані відповідачеві також письмові пояснення.
В оголошенні про проведення відкритих торгів UА-2021-08-20-010262-а оприлюдненого в електронній системі публічних закупівель Рrоzоrrо, зазначено кінцевий строк подання тендерних пропозицій - 20.09.2021 року.
Згідно положень п. 6 ч. 2 ст. 21 Закону, оголошення про проведення відкритих торгів повинно містити, зокрема, кінцевий строк подання тендерних пропозицій.
Відповідно п. 14 ч. 2 ст. 22 Закону, у тендерній документації зазначаються, зокрема, кінцевий строк подання тендерних пропозицій.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону №922-VII оголошення про проведення процедури закупівлі - оголошення про проведення відкритих торгів, оголошення про проведення конкурентного діалогу.
Згідно з п. 29 ч.1 ст. 1 Закону №922-VII тендерна документація - документація щодо умов проведення публічних закупівель, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу на веб-порталі Уповноваженого органу та авторизованих електронних майданчиках. Тендерна документація не є об`єктом авторського права та/або суміжних прав.
Вимоги до тендерної документації містяться у статті 22 Закону №922-VII. У свою чергу правове регулювання оголошення про проведення процедури закупівлі (що є в т.ч. оголошенням про проведення відкритих торгів) міститься по тексту Закону №922-VII, передусім, у статтях 10 та 21.
Таким чином, слід дійти висновку, що тендерна документація та оголошення про проведення відкритих торгів є різними документами відповідно до положень Закону №922-VII. Відповідно, виконання вимог, що висунуті законодавством до кожного з цих документів, є окремим обов`язком замовника публічної закупівлі.
Дослідивши докази по справі, встановлено, що пояснення позивача від 15.12.2021 року про те, що в тендерній документації в пункті 1 «Кінцевий строк подання тендерної пропозиції» розділу IV «Подання та розкриття тендерної пропозиції» вказано, що кінцевий строк подання тендерних пропозицій зазначений в оголошені про проведення процедури закупівлі, відповідачем не взяті до уваги при прийняті спірного рішення.
Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-08-20-010262-а, у пункті 3 якого зазначено, що Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області зобов`язує позивача у встановленому законом порядку здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законом порядку щодо недопущення таких порушень в подальшому.
Так, згідно матеріалів справи, на наступний день після оприлюднення оспорюваного Висновку, Позивач в електронній системі закупівель у розділі «Надання інформації про усунення порушення замовником» розмістив лист «Щодо усунення порушень» від 06.01.2022 року № 001/05.03-06/23, в якому зазначив, що «Зауваження, що викладені у висновку за результатами проведеного зазначеного моніторингу будуть враховані в подальшій роботі. Уповноваженій особі рекомендовано пройти навчання за відповідним напрямом роботи», що дає підстави вважати, що Позивачу цілком зрозумілі зміст зобов`язання зазначеного у Висновку.
Водночас, суд зазначає, що під час вирішення спору суд зобов`язаний враховувати співмірність між виявленим порушенням замовником торгів та засобам його усунення, що визначений відповідачем. Дотримання принципу співмірності є гарантом захисту суб`єктів права у сфері публічних відносин та застосування найменш обтяжливих засобів до них збоку держави.
Так, Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення.
Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому, з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.
Конституційний Суд України визначає принцип пропорційності, в першу чергу, як процесуальну справедливість: «Обмеження конституційних прав повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям».
У розгорнутому формулюванні принцип пропорційності звучить так: для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, що випливають з публічного інтересу.
Принцип пропорційності є універсальним і незмінним гарантом захисту основних прав і свобод людини за допомогою збалансованого обмеження прав і свобод та забезпечення гармонії в суспільстві.
Критерій «пропорційності» передбачає, що не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються.
Вимога мінімальності державно-правового впливу на суспільні відносини означає, що засоби повинні бути якнайменш обтяжливими для суб`єктів права. В умовах правової держави заборона надмірного державного втручання у свободу особи розглядається як аксіоматична вимога: держава має право обмежувати право людини тільки тоді, коли це дійсно необхідно, і тільки в такому обсязі, в якому її заходи будуть співмірними з поставленою метою. Іншими словами, у цій сфері проголошується і діє принцип пропорційності (розмірності, адекватності)
Отже, суду належить встановити чи може саме за обставин даної справи відсутність у тендерній документації кінцевого строку подання тендерних пропозицій, що є порушенням п. 14 ч. 2 ст. 22 Закону №922-VII, бути підставою для застосування правового наслідку, обраного відповідачем.
Так, за змістом висновку, що є предметом оскарження, відповідач зобов`язав позивача «здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законом порядку шляхом недопущення таких порушень в подальшому (зокрема, шляхом проведення роз`яснювальної роботи, навчань, тощо), та відповідно до частини восьмої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень».
Слід вказати про те, що на момент розгляду цієї справи публічна закупівля вже завершена, відповідний договір є укладеним.
Отже, на момент проведення моніторингу та складання Висновку, між Замовником та ДП «УС ЕНД ТІ УКРАШНА» укладено договір купівлі-продажу від 13.10.2021 № 13/10-01.
Суд зазначає про те, що в оголошенні про проведення відкритих торгів UА-2021-08-20-010262-а оприлюдненого в електронній системі публічних закупівель Ророзорро було зазначено кінцевий строк подання тендерних пропозицій 20.09.2021, про що позивачем посадовим особам відповідача були надані письмові пояснення від 15.12.2021 року.
Крім того, позивач в електронній системі закупівель у розділі «Надання інформації про усунення порушення замовником» розмістив лист «Щодо усунення порушень» від 06.01.2022 року № 001/05.03-06/23, в якому зазначив, що «Зауваження, що викладені у висновку за результатами проведеного зазначеного моніторингу будуть враховані в подальшій роботі. Разом з цим, уповноваженій особі рекомендовано пройти навчання за відповідним напрямом роботи.
Таким чином, на думку суду, порушення позивачем п. 14 ч. 2 ст. 22 Закону №922-VII фактично не призвело до будь-яких наслідків для відкритості та прозорості публічної закупівлі, а також для будь-якого іншого публічного інтересу. Не назвав та не обґрунтував порушення будь-якого публічного інтересу і відповідач в ході розгляду справи.
Отже, суд приходить до висновку, що це порушення не вплинуло на проведення процедури торгів в цілому та не призвело до негативних наслідків, що можна кваліфікувати як порушення фінансової дисципліни.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 року по справі №520/646/19.
За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та як наслідок задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування висновку Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 05.01.2022 року про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-08-20-010262-a.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову Координаційного центру з надання правової допомоги до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Координаційного центру з надання правової допомоги до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 05.01.2022 року про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-08-20-010262-a.
Стягнути з Північного офісу Держаудитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Координаційного центру з надання правової допомоги судові витрати з оплати судового збору в сумі 2481,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 28.03.2025 року.

Суддя В.В. Ільков