Справа № 336/3579/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2025 року м. Дніпросправа № 336/3579/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.01.2025 ( суддя Щаслива О.В.) в адміністративній справі №336/3579/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лупінос Є.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ББА №110301 від 09.04.2024, яка винесена о/у Запорізького управління ДВБ НП України відділу протидії корупції капітаном поліції Азаровою О.В., якою на ОСОБА_1 накладено стягнення - штраф у розмірі 17000 грн.

Також адвокат просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя відповідного складу правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2025 року вимоги позову задоволено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції указав, що єдиним доказом в обґрунтування вчинення ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, який надано відповідачем до суду, є висновок службової перевірки, який сам по собі не містить доказів вчинення правопорушення, а лише відображає суб`єктивну думку особи, що його склала, з приводу виявлених під час перевірки фактів. Інших документів, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення не надно. Посвідчення водія, яке надруковане без обмеження «Код обмеження « 78» в якому б на зворотному боці відображалось відсутність обмеження чи інформацію про анулювання такого посвідчення, як такого, що оформлене з порушенням вимог Інструкції, суду не надано.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, представник Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України подав апеляційну скаргу.

У скарзі представник посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Ключовим доводом апеляції є доведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127-4 КУпАП.

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа розглянута в порядку ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, Наказом №2/29/199-кп від 23.11.2023 ОСОБА_1 переведено на рівнозначну посаду адміністратора територіального сервісного центру №2341 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях з 28 листопада 2023 року (а.с.61) та Наказом №31 від 16.02.2024 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях затверджено персональний склад екзаменаторів, серед яких ОСОБА_1 , адміністратора ТСЦ МВС №2341 (а.с.75).

Відповідно до п.11 Розділу ІІ Інструкції результат складання теоретичного іспиту фіксується в екзаменаційному листі, підписується екзаменатором та вноситься до ЄДР МВС.

17.02.2024 ОСОБА_2 складала практичний іспит на транспортному засобі HYUNDAI н.з. НОМЕР_1 тип трансмісії Автомат, що зафіксовано екзаменатором ОСОБА_1 в екзаменаційному листі № (а.с.79).

Про результати вказаного іспиту ОСОБА_1 була внесена відповідна відмітка в ЄДР МВС 17.02.2024, що відображається в Історії внесених записів(а.с. 78).

Іспит складено успішно про, що є відповідна відмітка в ЄДР МВС та 20.02.2024 було роздруковане посвідчення водія серії НОМЕР_2 , при цьому до розділу «Обмеження» ЄДР МВС не внесена інформація про код « 78», що є порушенням вимоги пункту 17 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (далі - Положення), а саме у разі складання особою практичного іспиту на транспортному засобі з автоматичною коробкою передач у графі « 12» посвідчення водія зазначається відповідна відмітка у формі коду згідно з додатком 1 до Положення.

Листом ГСЦ МВС віл 24.12.2021 № 31/21828 проінформовано співробітників ТСЦ МВС про доопрацювання ЄДР МВС та починаючи з 29.12.2021 зобов`язано, під час здійснення операцій пов`язаних з видачею посвідчення водія, вносити інформацію про наявні обмеження згідно з додатком 1 Положення.

Також у додатку до вказаного листа ГСЦ МВС надані роз`яснення, а саме: «Код обмеження « 78.» автоматично відображається в графі 12 (категорія) у відповідності до значення внесеного за результатами практичного іспиту відповідної категорії в модулі «Практичні іспити». При виставленні результату іспиту необхідно вказати коробку передач (КП): механічна або автоматична (Для результатів «Склав» або «Не Склав» значення КП обов`язкове).

Відповідно до п. 5 розділу 3 посадової інструкції, затвердженою 02.11.2023 начальником РСЦ ГСЦ МВС та з якою ОСОБА_1 ознайомлений під підпис 28.11.2023, останній відповідає за повноту, якість та своєчасність внесення інформації до ЄДР МВС.

За результатами проведеної перевірки, було складено висновок від 18.03.2024 та встановлено, що у діях адміністратора ТСЦ № 2341 РСЦ ГСЦ МВС Дніпропетровській та Запорізькій областях Чухрая Максима Сергійовича, вбачаються неналежне виконання ним посадових обов`язків, визначених п. 5 розділу ІІІ посадової інструкції та можливі порушення вимог листа ГСЦ МВС від 24.12.2021 № 31/21828«Про наданняінформації»,що виразилосяу невнесенні доЄДР МВСінформації протрансмісію транспортногозасобу,на якомуприймався практичнийіспит,що уподальшому,при оформленніпосвячення водіяне відобразилосяу графі« 12»(обмеження),що порушеннямвимоги пункту17Положення пропорядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортнимизасобами,затвердженого постановою Кабінету МіністрівУкраїни від08.05.1993№ 340 (а.с. 52-56).

09.04.2024 року, за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи, прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ББА № 110301) стосовно адміністратора ТСЦ № 2341 ОСОБА_1 про вчинення, останнім, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 127-4 КУпАП, а саме:

порушення посадовими особами територіальних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія.

Відповідно до вказаної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції №515 визначено, що приймання практичного іспиту проводиться на транспортному засобі тої категорії, на керування транспортним засобом якої особа, що екзаменується, претендує отримати право.

Відповідно до частини 2 статті 127-4 КУпАП, порушення посадовими особами територіальних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія -тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 127-3 КУпАП поліцейськими підрозділу Департаменту патрульної поліції, Департаменту внутрішньої безпеки, а за частинами першою і другою статті 127-4 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту внутрішньої безпеки.

За такого правового аналізу наведених норм є підстави для висновку, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127-4 КУпАП, Департамент внутрішньої безпеки виносить постанову без складання відповідного протоколу.

Досліджуючи доводи сторін у справі, колегія суддів встановила, що головним питанням, яке належить вирішити в даному спорі, це доведеність вини позивача.

Суд першої інстанції зазначив, що наявні в матеріалах справи не доводять вину позивача, а відеодокази не встановлюють вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127-4 КУпАП.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В межах спірних правовідносин предметом доказування була обставина дотримання ОСОБА_1 пункту 5 розділу ІІІ Інструкції №515, де встановлено, що приймання практичного іспиту проводиться на транспортному засобі тої категорії, на керування транспортним засобом якої особа, що екзаменується, претендує отримати право.

Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2021 року № 1007 передбачають , що у посвідченні водія тепер є відмітка про складання практичного іспиту на транспортному засобі з автоматичною коробкою передач. Вона зазначається у графі 12 документу у вигляді коду « 78». За її наявності водії зможуть керувати авто лише з автоматичною коробкою передач, а за відсутності з будь-якою.

Медичні причини (наявність засобів корекції та/або захисту зору; окулярів; контактних лінз; слухових апаратів/засобів для спілкування; протезів кінцівок)

Пристосування транспортного засобу (модифікована трансмісія; автоматичний вибір передатного числа; пристосований пристрій управління трансмісією; пристосована педаль зчеплення; зчеплення, що проводиться в дію рукою; автоматичне зчеплення; модифіковані гальмові системи та ін.)

Коди на позначення обмежень (керування транспортним засобом лише в денні години (наприклад, починаючи через годину після сходу сонця і закінчуючи за годину до заходу сонця); керування транспортним засобом лише в радіусі км від місця проживання власника або в межах міста/регіону; керування транспортним засобом без пасажирів та інші)

Адміністративні питання (обмін посвідчення №__, виданого__ (Розпізнавальний знак ЄС/ООН, у випадку третьої країни); дублікат посвідчення; __ (Розпізнавальний знак ЄС/ООН, лише у випадку третьої країни) та інші).

Відповідно до приписів статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища, визначає Закон України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до приписів статті 15 Закону України "Про дорожній рух", кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити.

Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку №340 встановлено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

За приписами пункту 3 Порядку № 340 встановлено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення.

Якщо навчався та складав практику на транспортному засобі з автоматичною коробкою передач, керування механікою заборонене.

Посвідчення водія з особливою відміткою 78, вказує на те, що водій може керувати транспортом лише з АКПП.

Щодо обґрунтованості у притягненні позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 127-4 КУпАП.

Відповідно посадової інструкції адміністратора територіального сервісного центру N 2341 РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорозькій областях, затвердженої наказом РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській Запорозькій областях від 02.11.2023 року, безпосередньо здійснює робочий процес реєстраційно-екзаменаційної діяльності (а. с. 63-64).

У пункті 5 розділу III вказаної посадової інструкції визначено, що адміністратора територіального сервісного центру відповідає за повноту, якість та своєчасність внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

У пункті 7 розділу III вказаної посадової інструкції визначено, що адміністратора територіального сервісного центру відповідає за коригування допущених помилок у внесених до ЄДР МВС відомостей.

Із посадовою інструкцією позивач ознайомлений (а. с. 64).

Зважаючи на наведене, колегія дійшла висновку про доведеність вини позивача у вчиненому порушені посадової інструкції з невиконання трудових обов`язків.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, не надав представленим доказам належної оцінки, що спричинило ухвалення помилкового рішення, яке підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до не правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.01.2025 в адміністративній справі №336/3579/24 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова