Справа № 141/122/25
Суддя: Климчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/122/25
Провадження № 2-а/141/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу № 141/122/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 4096 від 18.11.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

11.02.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 4096 від 18.11.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою № 4096 від 18.11.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн, оскільки під час затримання працівниками Національної поліції на вулиці селища Оратів Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу. На вимогу працівників поліції не пред`явив військово-обліковий документ, у зв`язку з його відсутністю (не отримував), чим порушив Правила військового обліку.

Позивач зазначає, що подія, яка вказана у спірній постанові, не мала місця, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Окрім того, до протоколу не надано жодного доказу, який підтверджує вину ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушення. Разом з тим, оскільки обов`язок доказування вини особи належить органу, уповноваженому на складання адміністративних протоколів, позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 4096 від 18.11.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 03.03.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 141/122/25, призначено справу до розгляду на 13.03.2025, зобов`язано позивача надати суду належні докази перебування його на військовому обліку, витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, за наслідками розгляду якої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № 4096 від 18.11.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а також установлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

13.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі від 13.03.2025, в обґрунтування яких зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 .

Разом з тим, до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 з дислокацією в селищі Оратів було направлено запит про витребування справи з адміністративного провадження. Вимоги ухвали суду від 03.03.2025 не виконані у встановлений ухвалою строк, внаслідок значного завантаження головного спеціаліста командування щодо виконання завдань поставлених перед нею та супроводження значної кількості справ, зокрема, з адміністратвиного провадження.

Відтак, за вказаних обставин, представник відповідача просив суд продовжити строк для надання відзиву на позовну заяву та відкласти розгляд справи № 141/122/25 на іншу дату.

Ухвалою суду від 13.03.2025 клопотання представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 Бойка О.І. від 13.03.2025 про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву та відкладення розгляду справи № 141/122/25 задоволено, продовжено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а також строк для подачі до суду матеріалів адміністративної справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, за наслідками розгляду якої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № 4096 від 18.11.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , до 24.03.2025 включно. Відповідно, розгляд справи № 141/122/25 було відкладено на 25.03.2025.

25.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву від 24.03.2025, в обґрунтування якого зазначено, що 03.11.2024 працівниками поліції було затримано гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на пропозицію працівників поліції не пред`явив військово-обліковий документ.

ОСОБА_1 було доставлено працівниками поліції до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 та 03.11.2024 відповідальною особою сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 було складено протокол № 7/169 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно позивача, у якому було вказано, що позивач порушив вимоги абзацу 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзац 3 підпункту 101 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року.

Крім того, порядок перевірки військово-облікових документів передбачсено Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі по тексту Порядок № 560 від 16.05.2024).

Згідно ст. ст. 49, 52 Порядку № 560 від 16.05.2024 у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

У разі коли під час перевірки військово-облікового документа встановлено, що особа перебуває на військовому обліку в розвідувальних органах, процес фото- і відеофіксації пред`явлення такими особами документів не здійснюється.

Відповідно до п. 54 Порядку № 560 від 16.05.2024 під час перевірки військово-облікового документа: уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина України (посвідченням офіцера, військовим квитком); поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, протоколом про адміністративне правопорушення № 7/169 від 03.11.2024 було зафіксовано правопорушення, оскільки ОСОБА_1 на вимогу працівників Національної поліції на вулиці с-ща Оратів не пред`явив військово-обліковий документ.

Представник відповідача зауважує, що ч. 3 ст. 210 КУпАП було застосовано у зв`язку з тим, що в Україні триває особливий період, який розпочався 18.03.2014 відповідно до Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Також представник відповідача зазначає, що від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто 18.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 4096. Позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколі № 7/169 від 03.11.2024.

На підставі доказів, які містяться у справі, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Окрім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення № 3949 від 10.01.2025 була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 , який приступив до обов`язків на посаді згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 102 від 13.05.2022.

На підставі доказів, які містяться у справі, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відтак було винесено постанову № 4096 про визнання гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Отже, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 4096 від 18.11.2024 про накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП винесена у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та законами України.

Відтак, представник відповідача вважає, що жодних правових підстав для визнання оскаржуваної постанови № 4096 від 18.11.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП протиправною та скасування її немає, свободи та інтереси позивача по даному адміністративному позову відповідачем порушено не було.

Враховуючи вказані обставини, представник відповідача вважає вимоги позовної заяви безпідставними, а тому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Натомість, інших жодних заяв чи клопотань від позивача до суду не надходило. Також вимоги ухвали суду від 03.03.2025 в частині надання суду належних доказів перебування на військовому обліку, а також доказів отримання та наявності відповідного військово-облікового документу, позивачем не виконано.

Згідно ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/122/25, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступних висновків.

Відповідно до протоколу № 7/169 від 03.11.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, складеного інструктором сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , порушив вимоги абзацу 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзац 3 підпункту 101 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме ОСОБА_1 при затриманні працівниками Національної поліції на вулиці с-ща Оратів Вінницького району Вінницької області без військо-облікового документу до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 . На вимогу працівників Національної поліції не пред`явив військо-обліковий документ, у зв`язку із його відсутністю (не отримував), чим порушив Правила військового обліку. Протокол про адміністративне правопорушення складено при доставленні громадянина ОСОБА_1 працівниками Національної поліції до сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4

У протоколі № 7/169 від 03.11.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП зазначено, що за порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також у протоколі № 7/169 від 03.11.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв 18 листопада 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 4, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, із вказаного протоколу убачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом та надав письмове клопотання, у якому просив розглянути справу за його присутності.

Як убачається з постанови № 4096 від 18.11.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , установив, що згідно відомостей, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення за вх. № 7/169 від 03.11.2024, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзац 3 підпункту 101 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме ОСОБА_1 при затриманні працівниками Національної поліції на вулиці селища Оратів Вінницького району Вінницької області не мав при собі військово-облікового документу. На вимогу працівників поліції не пред`явив військово-обліковий документ, у зв`язку із його відсутністю (не отримував), чим порушив Правила військового обліку.

За порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 210 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період, громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Постановою № 4096 від 18.11.2024 гр. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Вважаючи постанову № 4096 від 18.11.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження вини позивача, ОСОБА_1 згідно поданого позову просить її скасувати.

Визначаючись щодо заявлених вимог та установлених обставин, суд керується наступним.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно ст. 19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією Українита законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Відповідно до ч. 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Суд зазначає, що особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.

Отже, станом на 18.11.2024 (дата розгляду справи про адміністративне правопорушення) діяв особливий період.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 41(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, 19.05.2024 в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ частина 10 статті 1 викладена в новій редакції та визначає, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови від 18.11.2024, позивач порушив абзац 6 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", згідно якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Також у абз. 3 пп. 101 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, порушення якого ставиться у вину позивачу, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Крім того, з 19.05.2024 з набранням чинності Закону №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, тобто було посилено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Таким чином, з 19 травня 2024 року встановлено обов`язок громадянам України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством та введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в умовах особливого періоду.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, цей Порядок визначає механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Згідно п. 49 Порядку № 560 від 16 травня 2024 року (у редакцій, чинній на час виникнення співрних правовідносин), у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Віповідно до п. 52 Порядку № 560 від 16 травня 2024 року (у редакцій, чинній на час виникнення співрних правовідносин) під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

У разі коли під час перевірки військово-облікового документа встановлено, що особа перебуває на військовому обліку в розвідувальних органах, то процес фото- і відеофіксації пред`явлення такими особами документів не здійснюється.

Згідно п. 54 Порядку № 560 від 16 травня 2024 року (у редакцій, чинній на час виникнення співрних правовідносин), під час перевірки військово-облікового документа:

уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина України (посвідченням офіцера, військовим квитком);

поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як установлено судом та убачається з матеріалів справи № 141/122/25, позивач ОСОБА_1 , всупереч положень, визначених абзацом 6 частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абзацу 3 пп. 101 п. 1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, при затриманні працівниками Національної поліції на вулиці селища Оратів Вінницького району Вінницької області не мав при собі військово-облікового документу. На вимогу працівників поліції не пред`явив військово-обліковий документ у зв`язку із його відсутністю (не отримував), чим порушив Правила військового обліку.

Суд зауважує, що відповідно до абз. 3 та абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 3633-ІХ від 11.04.2024 року, під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Таким чином, з 19.05.2024 по 18.07.2024 року позивач мав би звернутись до відповідача для постановлення на військовий облік та отримання військово-облікового документу, що було передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах КАС ВС від 08.11.2018 по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Розом з тим, Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/2261/19 зазначила, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зокрема, досліджуючі наявні у справі № 141/122/25 матеріали, судом установлено, що належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у оспорюваній постанові № 4096 від 18.11.2024, у тому числі доказів наявності дійсного військово-облікового документа у паперовій формі або військово-облікового документа в електронній формі витягу із застосунку «Резерв+», а також належних доказів перебування ОСОБА_1 на військовому обліку або відомостей, що він не має статусу військовозобов`язаного, позивачем суду не було надано, а висловлено лише власні суб`єктивні припущення та твердження, що зводяться до незгоди із винесеною постановою.

Окрім цього, суд зауважує, що у поданому до суду адміністративному позові позивачем жодним чином не спростовано факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме порушення правил військового обліку, яке вчинено в особливий період.

Також суд зазначає, що відповідних доказів перебування ОСОБА_1 на військовому обліку не було надано суду й відповідачем.

Отже, за вказаних обставин, викладені у адміністративному позові доводи позивача повністю спростовуються наданим відповідачем відзивом на позов та установленими судом обставинами справи.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи № 141/122/25, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол № 7/169 від 03.11.2024 про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП, зміст якого не суперечить нормам законодавства України.

Поряд з цим, посадова особа при винесенні спірної постанови № 4096 від 18.11.2024 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому правових підстав для її скасування та визнання протиправною немає.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд зауважує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на зазначені фактичні обставини справи № 141/122/25, суд доходить висновку, що правові підстави для задовлення позову відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 73 - 77, 90, 94, 139, 242-246, 250, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Рішення суду оформлено та виготовлено 31.03.2025.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя С.В. Климчук