Справа № 640/5589/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2025 рокуСправа №640/5589/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Служби автомобільних доріг у Вінницькій області до Північного офісу Держаудитслужби, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» про визнання протиправним та скасування висновку, -
Служба автомобільних доріг у Вінницькій області (далі позивач, САД у Вінницькій області) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Північного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач), в якій просила суд визнати протиправним та скасувати висновок Північного офісу Держаудитслужби від 22.02.2021 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-03-10-001737-b.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/5589/21 за позовом Служби автомобільних доріг у Вінницькій області до Північного офісу Держаудитслужби, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
06.04.2021 року від відповідача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява про розгляд справи в порядку загального провадження.
06.04.2021 року від відповідача до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю. Відзив обгрунтовано доводами, аналогічними тим, що обули викладені у відзиві, який надійшов до суду 26.03.2021 року. Окремо відповідач зазначив, що за результатами здійсненого моніторингу встановлено порушення п. 5 ч.1 ст. 3, пунктів 1 та 4 частини 1 статті 30, ч.1 ст. 31 Закону № 922- VIII, у редакції від 08.02.2020 року. Зауважив, що у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-03-10-001737-Ь відсутнє твердження про неправомірне відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво», на яке посилається позивач у позові. Окрім того, як встановлено під час моніторингу, ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» надало трудові договори, які діють до 30 листопада 2019 року, а також лист від 13.04.2020 № 397/23-В, який є не належним, недопустими та недостовірним доказом існування трудових відносин з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Наголошував на тому, що якщо позивач не заперечує проти порушення законодавства, оскільки просить керуватися принципом пропорційності та враховувати співмірність між виявленими порушеннями та засобами усунення, отже визнає відповідні порушення. Також, Висновок моніторингу містить результати моніторингу за якими порушення не встановлено, і позивач не наводить доводи скасування висновку за якими порушень не виявлено. Щодо розірвання договору відповідач зазначив, що укладення договору є завершальною стадією проведення процедури закупівлі, тому встановлені під час моніторингу порушення є підставою для розірвання такого договору.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2021 року заяву Північного офісу Держаудитслужби про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.
Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону № 2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2825 «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2825 Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/5589/21.
28.01.2025 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №640/5589/21.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 адміністративна справа розподілена судді Неклеса О.М. для розгляду.
Згідно реєстру передачі справ судді, адміністративна справа №640/5589/21 отримана суддею Неклеса О.М. 29.01.2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 року справу №640/5589/21 за позовом Служби автомобільних доріг у Вінницькій області до Північного офісу Держаудитслужби, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» про визнання протиправним та скасування висновку прийнято до провадження. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №640/5589/21. Розгляд справи приначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.03.2020 року Службою автомобільних доріг у Вінницькій області (Замовником) було оприлюднено оголошення про проведення процедури закупівлі (у формі відкритих торгів з публікацією англійською мовою), інформація про оприлюднення 5b66bde0897f4128b279e81fd106993f, 2020-03-10, Інформація про предмет закупівлі: Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський (через Вінницю) на ділянці км 386-968-км 392+053, Вінницька область (джерело фінансування Державний бюджет України), 45233142-6 Ремонт доріг, ДК021, 1, посл, очікувана вартість 149 600 000 UAH.
Як вбачається з інформації, яка зазначена відповідачем та не заперечується позивачем, переможцем наведеної процедури закупівлі визначено ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ», з яким позивачем було укладено договір від 07.07.2020 року №129/20-П на загальну суму 120 298 000,00 гривень.
На підставі наказу Північного офісу Держаудитслужби від 27.01.2021 №24 «Про початок моніторингу закупівлі», Північним офісом Держаудитслужби з 28.01.2021 року по 18.02.2021 року було здійснено моніторинг закупівлі: Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через Вінницю) на ділянці км 386+968 - км 392+053, Вінницька область, замовником якої була Служба автомобільних доріг у Вінницькій області.
Інформацію про вказану публічну закупівлю оприлюднено в інформаційно- телекомунікаційній системі Рrоzоrrо за номером: UА-2020-03-10-001737-b.
За результатами моніторингу посадовою особою відповідача було складено Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2020-03-10-001737-b, який затверджено начальником Північного офісу Держаудитслужби 22.02.2021 року, в якому зазначено наступне.
Підстава здійснення моніторингу: Виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.
Предметом аналізу були питання: визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації щодо закупівлі, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII, у редакції від 08.02.2020 (далі - Закон № 922-VІІІ, у редакції від 08.02.2020), розгляду тендерних пропозицій, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця.
За результатами здійсненого моніторингу встановлено порушення п. 5 ч.1 ст. 3, пунктів 1 та 4 частини 1 статті 30, ч.1 ст. 31 Закону № 922-VIII, у редакції від 08.02.2020. За результатами аналізу питання дотримання Замовником законодавства у сфері публічних закупівель при визначенні предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюдненні інформації щодо закупівлі, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону № 922-VIII, у редакції від 08.02.2020, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, - порушень не встановлено.
З огляду на встановлене порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Північний офіс Держаудитслужби зобов`язав розірвати договір, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.
Не погоджуючись із висновком Північного офісу Держаудитслужби від 22.02.2021 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-03-10-001737-b, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-ХІІ, в редакції чинній на момент спірних правовідносин (далі - Закон № 2939-ХІІ), головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних з установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 2939-ХІІ, державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Статтею 5 Закону № 2939-ХІІ передбачено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного аудиту та інспектування.
Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року 922-VIII, в редакції чинній на момент проведення моніторингу закупівлі (далі - Закон №922) визначено, що моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Порядок здійснення моніторингу публічних закупівель на момент проведення моніторингу закупівлі було регламентовано статтею 8 Закону № 922-VIII, частиною 1 якої передбачено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи.
Північний офіс Держаудитслужби, відповідно до п. 1 Положення про Північний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 № 23, є міжрегіональним територіальним органом Державної аудиторської служби України, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43, є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
З огляду на викладене, Північний офіс Держаудитслужби наділений повноваженнями щодо здійснення моніторингу публічних закупівель у порядку, встановленому Законом № 922- VIII.
Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем було здійснено моніторинг процедури закупівлі UА-2020-03-10-001737-b, Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через Вінницю) на ділянці км 386+968 - км 392+053, Вінницька область, яка проведена САД у Вінницькій області.
За результатами здійсненого моніторингу встановлено:
- порушення п. 5 ч.1 ст.3, пунктів 1 та 4 частини 1 статті 30, ч.1 ст. 31 Закону № 922- VIII, у редакції від 08.02.2020 року;
- за результатами аналізу питання дотримання Замовником законодавства у сфері публічних закупівель при визначенні предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюдненні інформації щодо закупівлі, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону № 922-VIII, у редакції від 08.02.2020, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця - порушень не встановлено.
Позивач у позовній заяви посилається на те, що за результатами моніторингу встановлено, що Замовником неправомірно відхилено тендерну пропозицію ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» з підстав, зазначених у протоколі розгляду тендерних пропозицій від 18.05.2020. Пропозиція Учасника подана відповідно до вимог, встановлених замовником у ТД, частині надання інформації про наявність іншої особи, яка може контролювати якість ремонтно-будівельних робіт. Таким чином, Замовником всупереч вимогам частини першої статті 30 Закону № 922-VIII відхилено тендерну пропозицію ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво», чим порушено норми частини першої статті 3 Закону №922-VIII. Наведене твердження позивач вважає необґрунтованим та доводи про його необґрунтованість вказує, як підставу для скасування оскаржуваного висновку.
Проте, як вбачається з оскаржуваного висновку, копія якого міститься в матеріалах справи, зазначене позивачем твердження відсутнє у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-03-10-001737-b, отже не було підставою для прийняття оскаржуваного висновку, а тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними та відхиляються судом.
Щодо доводів позивача про відповідність тендерної пропозиції ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим ст.16 Закону № 922-VII та на відсутність порушень позивачем п.1 ч.1 ст. 30 Закону № 922-VII, суд зазначає наступне.
Відповідно до додатку 1.6 ТД на підтвердження інформації щодо наявності у учасника працівників, яка міститься в довідці про кваліфікацію і досвід працівників, які будуть залучені до виконання робіт, необхідно надати копії трудових книжок та копії наказів про призначення на посаду, наказів про сумісництво (за наявністю) або копії цивільно-правових угод з особами, що будуть задіяні Учасником під час виконання договору про закупівлю, або інших документів, які підтверджують наявність правовідносин Учасника з відповідними працівниками, зазначеними у довідці.
Згідно з ч.ч.1-2 ст.16 Закону № 922-VIII, у редакції від 08.02.2020 року, замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.
Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв:
наявність обладнання та матеріально-технічної бази;
наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід;
наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 30 Закону № 922-VIII, у редакції від 08.02.2020 року, замовник відхиляє тендерну пропозицію в разі якщо: учасник не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону.
Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у складі пропозиції ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО- НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» містились накази про прийом на роботу за строковими трудовими договорами, які діють до 30 листопада 2019 року, зокрема на наступних осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Окрім того, як зазначено у висновку та не заперечується сторонами, ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» надало лист від 13.04.2020 №397/23-В, в якому зазначено, що трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.
Позивач на підтвердження своєї позиції надав до суду копію листа-роз`яснення ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» від 10.04.2020 №389/23-В, де міститься посилання на ч.1 ст.39-1 КЗпП України, відповідно до якої - якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Також у листі зазначено, що запис в трудовій книжці такого працівника та наказ про призначення його на посаду не змінюються.
Згідно з ст.21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), в редакцій чинній на момент спірних правовідносин, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Пунктом 2 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення його строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч.2 ст.79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.
Слід зазначити, що у листі ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» від 10.04.2020 №389/23-В, копія якого була надана позивачем на підтвердження його правової позиції, відсутня жодна інформація, яка б стосувалась, підтверджувала або спростовувала інформацію про продовження строку трудових договорів, які діяли до 30 листопада 2019 року, зокрема на наступних осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а міститься лише посилання на приписи ст.39-1 КЗпП України. Отже, наданий позивачем лист від 10.04.2020 №389/23-В не є належним доказом підтвердження зазначених у позовній заяві обставин.
Водночас, копію листа від 13.04.2020 №397/23-В позивач до суду не надав, отже доводи відповідача про відсутність в ньому інформації про те, які саме трудові відносини тривають, не спростував.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено того факту, що ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» у складі пропозиції надано усі необхідні документи та належним чином підтвердило наявність правовідносин товариства з вищевказаними співробітниками.
Отже, висновки відповідача про не відповідність тендерної пропозиції ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим ст.16 Закону № 922-VII та порушення позивачем п.1 ч.1 ст. 30 Закону № 922-VII, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до пункту 2 розділу III ТД тендерна пропозиція обов`язково повинна супроводжуватись документом, що підтверджує надання учасником забезпечення тендерної пропозиції, яка має бути надане у формі електронної банківської гарантії з накладеним електронно-цифровим підписом/кваліфікованого електронного підпису гаранту відповідно до вимог діючого законодавства.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 922-VIII, у редакції від 08.02.2020 року, забезпечення тендерної пропозиції повертається учаснику протягом п`яти банківських днів з дня настання підстав для повернення забезпечення тендерної пропозиції в разі: закінчення строку дії забезпечення тендерної пропозиції, зазначеного в тендерній документації; укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем тендеру; відкликання тендерної пропозиції до закінчення строку її подання; закінчення процедури закупівлі в разі не укладення договору про закупівлю з жодним з учасників, які подали тендерні пропозиції.
У пункті 3 Розділу III ТД визначено умови повернення та неповернення забезпечення тендерної пропозиції, які є тотожними умовам, визначеним у частині 4 статті 25 Закону № 922-VIII.
Згідно з п. 26 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 639 реквізити гарантії банку, наданої як забезпечення тендерної пропозиції відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", повинні відповідати вимогам до забезпечення тендерної пропозиції, установленим нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері публічних закупівель.
Крім вищевикладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що висновок за результатами моніторингу закупівлі UA-2020-03-10-001737-b містить також інші порушення, проти яких позивач у позові не заперечує, а тому суд вважає їх підтвердженими, зокрема:
- відповідно до додатку 1.5 ТД для документального підтвердження наявності вимірювальної(-их) лабораторії(-й) Учасник повинен надати: - документ (-ти) про відповідність лабораторії вимогам чинного законодавства України (свідоцтво, рішення тощо про атестацію (сертифікацію) тощо;
Отже, позивач в порушення вимог частини 1 статті 30 Закону № 922-VIII не відхилив тендерну пропозицію учасника ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ», як такого, що не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та не надав забезпечення тендерної пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником, та/або забезпечення тендерної пропозиції, що не відповідає умовам, які визначені замовником у тендерній документації до такого забезпечення тендерної пропозиції, а уклав договір від 07.07.2020 № 129/20-П на загальну суму 120 298 000,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 922-VIII закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
Згідно з п.1 ст.31 Закону № 922-VIII замовник відміняє торги в разі: відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт і послуг; неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства з питань публічних закупівель; порушення порядку оприлюднення оголошення про проведення процедури закупівлі, повідомлення про намір укласти договір, передбаченого цим Законом; подання для участі в них менше двох тендерних пропозицій, а в разі здійснення закупівлі за рамковими угодами з кількома учасниками - менше трьох пропозицій; допущення до оцінки менше двох тендерних пропозицій, а в разі здійснення закупівлі за рамковими угодами з кількома учасниками - менше трьох пропозицій; відхилення всіх тендерних пропозицій згідно з цим Законом.
Суд вважає, що встановлені у справі обставини, в сукупності із наведеними нормами права, належним чином доводять встановлені в оскаржуваному висновку порушення позивачем вимог ч.1 ст.31 Закону № 922-VIII, відповідно до якої Замовник відміняє торги в разі допущення до оцінки менше двох тендерних пропозицій, установленим ст.16 Закону № 922-VIII, а не відхиливши пропозиції ТОВ «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-НІМЕЦЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВТОСТРАДА» та ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» з вказаних вище підстав, Замовником порушено норми п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 922-VIII, зокрема принципу об`єктивного та неупередженого визначення переможця процедури закупівлі.
Щодо обраного Північним офісом Держаудитслужби способу усунення виявленого порушення шляхом розірвання договору, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Північний офіс Держаудитслужби у оскаржуваному Висновку, керуючись керуючись статтями 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», зобов`язав позивача розірвати договір, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.
Отже, спірний висновок містить посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якої орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку порушення законодавства у сфері публічних закупівель, також контролюючим органом запропоновано шлях усунення порушень, а саме: зазначено дії, які повинен вчинити замовник. Висновок відповідача конкретизований.
Згідно з п.3 розділу ІІ Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 №552, у разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.
Згідно з ч.8 ст.8 Закону №922-VIII, в редакцій чинній на момент складення відповідачем висновку, протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Отже, частиною 8 ст. 8 Закону № 922-VIII було визначено порядок дій замовника державної закупівлі в разі виявлення за наслідками проведення моніторингу порушень чинного законодавства при здійсненні державної закупівлі. Законодавцем диспозитивно визначено варіанти правомірної поведінки замовника при усунені порушень, зазначених у висновку, зокрема, шляхом оприлюднення через електронну систему закупівель інформації та/або документів, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументованих заперечень до висновку, або інформації про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Таким чином, після оприлюднення висновку замовник має три варіанти поведінки: усунути викладені у ньому порушення законодавства у сфері публічних закупівель та надати документи, що підтверджують це органу фінансового контролю; надати аргументовані заперечення до висновку; надати інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Суд зауважує, що усунення порушення шляхом розірвання договору є варіантом правомірної поведінки замовника при усунені порушень, що направлений на приведення відносин між сторонами у первісний стан, оскільки у разі недотримання учасником процедури закупівлі усіх кваліфікаційних вимог, зазначених у тендерній документації замовника, останній на вимогу Закону №922 повинен відхилити тендерну пропозицію учасника та відмінити закупівлю, що робить укладання договору взагалі неможливим.
Мається на увазі, що у разі дотримання замовником вимог Закону № 922-VIII відносини між переможцем закупівлі та замовником взагалі б не виникли та договір не було б укладено.
Законом №922 визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 цього Кодексу.
Оскільки укладення договорів є завершальною стадією проведення процедури закупівлі, тому не відхилення пропозицій учасників та як наслідок укладення договору є підставою для розірвання такого договору.
Як вбачається зі змісту оспорюваного висновку, відповідач конкретизував які саме заходи має вжити позивач, визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його чіткість та визначеність.
За цих обставин суд наголошує, що зазначені у спірному висновку про результати моніторингу процедури закупівлі заходи усунення виявлених порушень шляхом розірвання договору є такими, що визначені відповідно до правил законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому підлягають виконанню.
З огляду на вищевикладені обставини справи та норми права, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах висновок Північного офісу Держаудитслужби від 22.02.2021 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-03-10-001737-b є таким, що складений на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, є обґрунтованим та прийнятий правомірно, тому підстави для його скасування відсутні.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції встановлено зобов`язання судів обґрунтовувати свої рішення, та заборону тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A.303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
В свою чергу, відповідач належним чином довів правомірність свого висновку від 22.02.2021 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2020-03-10-001737-b, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволення позовної заяви слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.03.2025 року.

Суддя О.М. Неклеса