Справа № 200/6257/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року справа №200/6257/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі № 200/6257/24 (головуючий І інстанції Духневич О.С.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-

У С Т А Н О В И В:

09 вересня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулоась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод в якому позивач просив суд: стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (за списком №2) за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року, з лютого 2024 року по травень 2024 року у сумі 14 120 464,54 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість внаслідок невідшкодування Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області витрат на виплату та доставку пільгової пенсії призначеної за Списком № 2 за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року, з лютого 2024 року по травень 2024 року у сумі 14 120 464,54 грн.

Вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не сплачена, що стало підставою звернення до суду із цим адміністративним позовом з метою її стягнення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі № 200/6257/24 позов задоволено, внаслідок чого стягнуто з Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (за списком №2) за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року, з лютого 2024 року по травень 2024 року у сумі 14 120 464,54 гривень (чотирнадцять мільйонів сто двадцять тисяч чотириста шістдесят чотири гривні 54 копійки).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За підприємством рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії призначеної по Списку № 2 в сумі 14 120 464,54 грн.

Заявлена сума заборгованості обґрунтовується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій;

- підтвердженням направлення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій;

- карткою особового рахунку по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Особливості відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV), Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.97 № 400/97-ВР (далі - Закон від 26.06.97 № 400/97-ВР) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція від 19.12.2003 № 21-1).

Згідно зі статтею 5 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до приписів розділу 15 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставки збору в таких розмірах 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (пункт 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР).

Пунктом 6.1 Інструкції від 19.12.2003 № 21-1 визначено, що для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із пунктом 6.4 Інструкції від 19.12.2003 № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За правилами, встановленими пунктом 6.7 Інструкції від 19.12.2003 № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, зазначеними нормами визначено обов`язок підприємств своєчасно відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пенсій особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. При цьому, підставою для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1 та № 2.

З матеріалів справи слідує, що на момент звернення до суду за відповідачем рахувалась заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по Списку № 2 за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року, з лютого 2024 року по травень 2024 року у сумі 14 120 464,54 грн.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Суд зазначає, що вказаний розмір заборгованості підтверджений складеними управлінням Пенсійного фонду України розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року, з лютого 2024 року по травень 2024 року.

У вказаних розрахунках визначені суми до відшкодування по територіальному органу Пенсійного фонду України, в якому перебувають на обліку пільгові пенсіонери - працівники підприємства-відповідача.

Відомості, зокрема, щодо дат, з яких цим особам призначено пільгову пенсію, дат досягнення ними пенсійного віку, стажу роботи на підприємстві-відповідача, загального місячного розміру пенсії містяться в Розрахунках витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року, з лютого 2024 року по травень 2024 року на суму 14 120 464,54 грн. надсилались відповідачу, які ним отримані, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не оскаржив у судовому порядку розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2, а отже фактично погодився з сумами, вказаними у них. Розмір заборгованості підтверджений складеними управліннями Пенсійного фонду України розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25.05.2022 по справі № 804/4849/17.

Суд звертає увагу, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлені належним чином у відповідності до Інструкції 21-1, є документами, які підтверджують фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 820/6674/15, від 19.06.2020 у справі № 820/9134/15 висновки якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Щодо твердження відповідача з посиланням на постанову Верховного Суду від 15.06.2022 по справі № 826/16544/17 про те, що надані розрахунки суми фактичних витрат не є доказами фактичної виплати пільгових пенсій, оскільки вирішення по суті спору про стягнення заборгованості неможливе без підтвердження її розміру за заявлений період в розрізі кожного пенсіонера, розмір витрат на виплату та доставку пенсії якого складає суму стягнення є необгрунтованим, з огляду на таке.

Суд зазначає, що у справі № 826/16544/17 Верховним Судом встановлено невідповідність заявленої органом пенсійного фонду суми відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сумі витрат, що зазначені у розрахунках, в той час як в межах цієї справи судом таких невідповідностей не встановлено.

Правомірність призначення пільгової пенсії виходить за межі предмета доказування у даній справі, оскільки розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не є предметом судового розгляду, відтак, суд не може в межах заявленого позову, предметом якого є стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, здійснювати правовий аналіз підстав призначення пенсії.

Щодо посилання відповідача на позицію Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 11.04.2013 у справі № К800/5484/13, то суд зазначає, що ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частина 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає обов`язковість врахування іншими судами при застосуванні норм права висновків щодо застосування таких норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Отже, закон визначає обов`язковим застосування висновків, викладених в постановах Верховного Суду та в окремих випадках з урахуванням темпоральних меж - Верховного Суду України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 09.09.2024 по справі № 160/26489/23.

Щодо твердження відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду із цим позовом, то суд зазначає, що Верховний Суд України у постанові від 25.11.2015 у справі № 803/2199/14 та Верховний Суд, зокрема у постановах від 20.03.2018 у справі № 804/18891/14, від 26.06.2018 у справі № 804/8277/14, від 25.02.2021 у справі № 815/5186/16, від 01.12.2021 у справі № 140/1205/19 дійшов висновку про те, що строки звернення до суду не застосовуються до позовів про стягнення заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 01.08.2024 по справі № 380/17905/21.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі № 200/6257/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі № 200/6257/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 березня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв