Справа № 160/21125/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21125/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року (головуючий суддя Калугіна Н.Є.)

в адміністративній справі №160/21125/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 05.08.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , третьою особою без самостійних вимог зазначив Військову частини НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 до вислуги poків на військовій службі на пільгових умовах періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України

з 05.05.2022 року по 03.05.2023 року, з 04.05.2023 року по 16.07.2023 року, з 27.07.2023 року по 27.12.2023 року, з 07.01.2024 року по 29.02.2024 року із розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги poків на військовій службі iз зарахуванням на пільгових умовах періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України

з 05.05.2022 року по 03.05.2023 року, з 04.05.2023 року по 16.07.2023 року, з 27.07.2023 року по 27.12.2023 року, з 07.01.2024 року по 29.02.2024 року із розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби відповідно до вимог статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 надбавки за вислугу років на військовій службі за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 із врахуванням перерахованої вислуги років із зарахуванням на пільгових умовах періоду безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України

з 05.05.2022 року по 03.05.2023 року, з 04.05.2023 року по 16.07.2023 року, з 27.07.2023 року по 27.12.2023 року, з 07.01.2024 року по 29.02.2024 року із розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби, відповідно до вимог статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років на військовій службі за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 із врахуванням перерахованої вислуги років із зарахуванням на пільгових умовах періоду безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України

з 05.05.2022 року по 03.05.2023 року, з 04.05.2023 року по 16.07.2023 року, з 27.07.2023 року по 27.12.2023 року, з 07.01.2024 року по 29.02.2024 року із розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби, відповідно до вимог статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час звільнення з військової служби, відповідачем протиправно не зараховано до вислуги років періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у кратності один місяць безпосередньої участі за три місяці часу проходження служби, та відповідно було неправильно обчислено надбавку за вислугу років, що порушує соціальні права позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) внести виправлення у наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2024 №194 стосовно ОСОБА_1 шляхом видалення інформації щодо пільгової вислуги років ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що станом на час звільнення з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 (19.06.2024) та на час звернення до суду з даним позовом, позивач не набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тому, у наказі про звільнення позивача з військової служби зазначенню підлягає вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні.

Проте, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 07.03.2023 року. Зазначив, що періоди військової служби позивача з 05.05.2022 по 03.05.2023, з 04.05.2023 по 16.07.2023, з 27.07.2023 по 27.12.2023, з 07.01.2024 по 29.02.2024 повинні бути обраховані у пільговій кратності, відповідно до п. 2.3 Положення №530, тобто позивач має право на обчислення вислуги років на пільгових умовах, однак, таке право може бути реалізовано позивачем під час призначення пенсії. Разом з тим, в даному випадку, обов`язку щодо обчислення вислуги років позивача на пільгових умовах у військової частини НОМЕР_1 законодавством не встановлено, оскільки позивач звільнений з військової служби через сімейні обставини, що передбачені підпунктом «г» пунктом 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та не набув, станом на час звільнення, право на призначення пенсії за вислугу років у відповідності до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тому, суд не вбачає протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення позивачу перерахунку вислуги років на військовій службі на пільгових умовах із зарахуванням періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 травня 2022 року по 03 травня 2023 року, з 04 травня 2023 року по 16 липня 2023 року, з 27 липня 2023 року по 27 грудня 2023 року, з 07 січня 2024 року по 29 лютого 2024 року із розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено наявність у позивача права на обчислення вислуги років на пільгових умовах з урахуванням періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, із розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, необхідним є зобов`язати відповідача внести виправлення у наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2024 №194 стосовно ОСОБА_1 шляхом видалення інформації щодо пільгової вислуги років ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що при винесенні рішення у даній справі, в порушення вимог статті 7 КАС України та висновків викладених у постановах Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 24.10.2019 у справі № 761/14626/17 та у справі № 295/7219/16-а, судом першої інстанції було застосовано пункти Положення №530 які не відповідають вимогам правового акту вищої юридичної сили, а саме постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 а також статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку з чим, на виконання вимог статті 7 КАС України вказане Положення №530 не підлягало застосуванню в цій частині Відповідачами подані відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.05.2022 №5, ОСОБА_1 вважати призначеним до військової частини НОМЕР_2 помічником командира з правової роботи військової частини, присвоєно звання молодшого лейтенанта юстиції.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03.05.2023 №129, лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , помічника командира з правової роботи військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.04.2023 №134 на посаду юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби АДРЕСА_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2023 №127, лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17.04.2023 №134 на посаду юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , з 04.05.2023 зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2024 №194, старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 , юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.05.2024 року №149, у запас, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу", за підпунктом "г" через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв?язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, вважати, що справи та посаду здав.

3 19.06.2024 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з харчового забезпечення з 20.06.2024 року та направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислуга років у Збройних Силах станом на 19 червня 2024 року становить:

календарна - 04 роки 00 місяців 23 дні,

пільгова - 00 рік 00 місяців 00 днів,

загальна - 04 років 00 місяців 23 дні.

Після звільнення з військової служби, 24.06.2024 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з листом, в якому просив, здійснити йому перерахунок вислуги років з врахуванням періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби (відповідно до вимог статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"), а також, здійснити перерахунок та виплату йому надбавки за вислугу років на військовій службі із врахуванням перерахованої пільгової вислуги років відповідно до вимог статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (відповідно до вимог пункту 1 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260).

У відповідь на лист позивача, військова частина НОМЕР_1 у листі від 11.07.2024 №1542/8742 відмовила у здійсненні перерахунку вислуги років та зарахуванні до вислуги років на пільгових умовах періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби.

Зокрема, у листі вказано, що статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до вказаної статті порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", ж", "з" статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17.07.1992 №393 (в редакції Постанови КМ № 119 від 16.02.2022) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Таким чином, редакція Порядку №393 до внесення змін передбачала зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ.

Натомість, новою редакцією пункту 3 Порядку 393 передбачено таке зарахування тільки для визначення розміру пенсії.

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 зазначила, що підстави для здійснення перерахунку вислуги років на пільгових умовах та здійснення в свою чергу відповідних виплат відсутні, оскільки такий період відповідно до зазначених норм враховується тільки для визначення розміру пенсії.

Позивач вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не зарахування позивачу до вислуги poків на військовій службі на пільгових умовах періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч.4 ст.2 ЗУ № 2232-ХІІ).

Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами (ч.1 ст.40 ЗУ № 2232-ХІІ).

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 ст. 2 цього Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон №2262), пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262, порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.

За змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393" чинній на момент звільнення позивача з військової служби (далі Постанова № 383), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються військова служба в Збройних Силах.

Положеннями пункту 2-1 Постанови № 393 встановлено, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 393, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

а) один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;

час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; таємно; час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до Законів України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей.

Пунктом 2.3 цього Положення №530 визначено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу):

1) один місяць служби за три місяці:

участь у бойових діях у воєнний час;

час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії;

час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року;

час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення; час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 30 «Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН» (зі змінами);

час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей;

інші періоди, зазначені в підпункті а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (зі змінами);

крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення;

Пунктом 2.12 Положення №530 передбачено, що обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється, зокрема, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України за поданням відповідних підрозділів персоналу - особам офіцерського складу, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, у Генеральному штабі Збройних Сил України та військових частинах, військових навчальних закладах, установах і організаціях, органах військового управління, які їм безпосередньо підпорядковані, у командуваннях видів Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 2.13 Положення №530, при обчисленні вислуги років на пенсію військовослужбовцям, які підлягають звільненню з військової служби, складається розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію (додаток 3). У розрахунку зазначаються всі календарні періоди військової служби і окремо періоди, що зараховуються до вислуги років на пільгових умовах, а також загальна вислуга років на пенсію.

У пункті 2.20 Положення №530 зазначено, що обчислена в установленому порядку вислуга років (календарна та окремо на пільгових умовах) зазначається в наказах про звільнення військовослужбовців з військової служби і є підставою для призначення їм пенсії за вислугу років.

Щодо військовослужбовців, пенсія яким призначається з урахуванням загального страхового стажу, то в наказах про їх звільнення зазначаються загальний страховий стаж і окремо вислуга років на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при звільненні військовослужбовця на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, таким особам військові частини повинні обрахувати календарну та пільгову вислугу років із занесенням такої інформації до наказів про звільнення.

При цьому, якщо військовослужбовець, який звільняється з військової служби, іще не набув права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, військові частини обраховують тільки календарну вислугу років.

Водночас, вказана календарна вислуга років може бути врахована пенсійним органом (на пільгових умовах) при досягненні позивачем відповідного віку та набуття права на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Разом з тим, спірним у цій справі є питання щодо обчислення відповідачем пільгової вислуги років під час звільнення позивача з військової служби через сімейні обставини, що передбачені підпунктом «г» пунктом 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Станом на час звільнення з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 (19.06.2024) та на час звернення до суду з даним позовом, позивач іще не набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тому, у наказі про звільнення позивача з військової служби зазначенню підлягає вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні.

Слід врахувати, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 07.03.2023 року.

До того ж, згідно довідки від 17.04.2024 року №228 ТВО командира військової частини НОМЕР_2 , лейтенант юстиції ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту з безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації особи проти України, в період з 05.05.2022 по 03.05.2023, перебуваючи в Дніпропетровській області.

Підстава: бойове розпорядження командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 09.03.2022 №313/238/124, від 17.11.2022 №0116/1/1579т/ПКП2; наказ Головнокомандувача ЗСУ про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій від 02.12.2022 №311;

бойове розпорядження командувача ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 02.12.2022 №125/дск/ОУВ;

бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 №44/БР/125/дск;

журнал бойових дій військової частини НОМЕР_2 №154дск, №137дск, №154дск від 05.052022.

Згідно довідки від 20.05.2024 року №345 командира військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту з безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації особи проти України, в період з 04.05.2023 по 16.07.2023, з 27.07.2023 по 27.12.2023, з 07.01.2024 по 29.02.2024, перебуваючи в Дніпропетровській області.

Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача ЗСУ від 03.03.2022 №11974 ЗПУ-2, начальника Генерального штабу ЗСУ від 08.03.2023 №2372/ЗПУ;

Директива Головнокомандувача ЗСУ від 10.02.2023 №2цт/ДГК, бойове розпорядження Головнокомандувача ЗСУ від 23.03.2023 №12683, наказ Головнокомандувача ЗСУ від 16.02.2023 №38/ДСК, бойовий наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16.02.2023 №760/3/1БН/дск, бойове розпорядження ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 24.03.2023 №116/1/1821т; бойове розпорядження ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 25.03.2023 №1195/ОУВ;

позатермінове бойове донесення від 25.03.2024 №435/Д/52дск, бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №44/БН/166/дск: Директива Головнокомандувача ЗСУ від 15.06.2023 №21цт, бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2023 №1542/3633/дск, бойовий наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.10.2023 №4/БН/дск, бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2023 №1542/5944/дск, бойовий наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.11.2023 №5/БН/дск, бойовий наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2023 №1542/6439/дск, журнал бойових дій в/ч НОМЕР_1 №217дск від 14.02.2022, № 267дск від 01.01.2023.

Вказані довідки є належним доказом на підтвердження безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту з безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф особи проти України, в період з 05.05.2022 по 03.05.2023, з 04.05.2023 по 16.07.2023, з 27.07.2023 по 27.12.2023, з 07.01.2024 по 29.02.2024.

Крім того, участь позивача у бойових діях також підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 07.03.2023 року, яке надає позивачу право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Тому, періоди військової служби позивача з 05.05.2022 по 03.05.2023, з 04.05.2023 по 16.07.2023, з 27.07.2023 по 27.12.2023, з 07.01.2024 по 29.02.2024 повинні бути обраховані у пільговій кратності, відповідно до п. 2.3 Положення №530, тобто позивач має право на обчислення вислуги років на пільгових умовах, однак, таке право може бути реалізовано позивачем під час призначення пенсії.

Разом з тим, в даному випадку, обов`язку щодо обчислення вислуги років позивача на пільгових умовах у військової частини НОМЕР_1 законодавством не встановлено, оскільки позивач звільнений з військової служби через сімейні обставини, що передбачені підпунктом «г» пунктом 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та не набув, станом на час звільнення, право на призначення пенсії за вислугу років у відповідності до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення позивачу перерахунку вислуги років на військовій службі на пільгових умовах із зарахуванням періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 травня 2022 року по 03 травня 2023 року, з 04 травня 2023 року по 16 липня 2023 року, з 27 липня 2023 року по 27 грудня 2023 року, з 07 січня 2024 року по 29 лютого 2024 року із розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби.

Відповідно позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від зазначеної вимоги.

При цьому, у наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2024 №194, вислугу років старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 , юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , визначено:

календарна - 04 роки 00 місяців 23 дні,

пільгова - 00 рік 00 місяців 00 днів,

загальна - 04 років 00 місяців 23 дні.

Отже, військовою частиною НОМЕР_1 у наказі зазначено, що у позивача відсутня пільгова вислуга років, що в майбутньому може вплинути на право позивача одержати пенсію за вислугою років на пільгових умовах та безпосередньо порушує права позивача.

При цьому, проставлення 00 (нулів) («пільгова - 00 рік 00 місяців 00 днів») розуміється так, що якби пільгова вислуга років у позивача була наявна, то у наказі відповідач зазначив би відповідну кількість років, місяців, днів пільгової вислуги, відповідно, тому зазначення 00 (нулів) сприймається як відсутність у позивача пільгової вислуги років.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірному випадку, у відповідача був відсутній обов`язок щодо обрахунку пільгової вислуги років позивача, та відповідно і визначати її в наказі на рівні 0, у відповідача також не має повноважень.

Разом з тим, судом встановлено наявність у позивача право на обчислення вислуги років на пільгових умовах з урахуванням періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, із розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби.

Отже, з урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку зобов`язати відповідача внести виправлення у наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2024 №194 стосовно ОСОБА_1 шляхом видалення інформації щодо пільгової вислуги років ОСОБА_1 на рівні 0.

Зазначене забезпечить ефективний та такий, що виключатиме подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, спосіб захисту прав позивача.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 11.10.2023 № 160/9500/21 зазначив, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач.

Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; - вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

В даному випадку, вихід за межі позовних вимог та внесення виправлення в наказ пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява, та забезпечить захист прав позивача.

Стосовно позовних вимог щодо не здійснення перерахунку та виплати позивачу надбавки за вислугу років на військовій службі за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 із врахуванням перерахованої вислуги років із зарахуванням на пільгових умовах періоду безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки судом встановлено відсутність підстав для обрахунку відповідачем у наказі від 19.06.2024 №194 пільгової вислуги років.

Всі інші доводи сторін вивчені судом, однак не підлягають оцінці, оскільки не спростовують мотивів викладених у даному рішенні. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року -залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 13.03.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова