Справа № 440/6255/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 р.Справа № 440/6255/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024, (головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, повний текст складено 15.11.24 року) по справі № 440/6255/24

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та незаконним рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 25.04.2024 про відмову у прийнятті заяви про продовження строку на перебування на території України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 про продовження строку на перебування на території України.

В обґрунтування позову зазначив, що є громадянином США, з метою догляду за рідним братом, який має тривалий психічний розлад, у грудні 2023 р. прибув до України. У зв`язку хворобою на COVID-19, а також через хворобу брата не мав можливості виїхати до закінчення 90-денного терміну перебування на території України. Через ці обставини, позивач подав до органу Державної міграційної служби заяву про продовження терміну перебування на території України, за наслідками розгляду якої відповідач відмовив у її прийнятті.

Вважав, що спірне рішення прийнято упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області щодо не розгляду по суті заяви громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_1 про продовження строку перебування на території України.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 (вх. від 03.04.2024 №1026/5312-24) про продовження строку перебування на території України з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просило його скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що заява про продовження терміну перебування позивачем подана поза межами строку, встановленого Порядком продовження строку перебування та тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМ України від 15.02.2012 №150, документів, які б підтверджували наявність обґрунтованих підстав для подальшого перебування в Україні не надано.

Також, зауважує, що суд першої інстанції не врахував, що заява позивача не відповідає вимогам вищенаведеного Порядку та формі, встановленій додатком 1 в редакції постанови КМ України від 12.09.2023 № 979 щодо заяв про продовження строку перебування на території України.

Натомість, звертає увагу, що заява ОСОБА_1 від 27.03.2024 розглянута уповноваженою особою, на підставі, в межах компетенції та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Сполучених Штатів Америки, що підтверджується копією паспорта громадянина США (т. 1 а.с. 28).

29.12.2023 позивач прибув до України, про що свідчать відомості з закордонного паспорту (т. 1 а.с. 26).

Як зазначив позивач, метою приїзду до України був догляд за рідним братом ОСОБА_2 громадянином України, який хворіє на шизофренію параноїдального типу.

27.03.2024 ОСОБА_1 особисто прибув до Шевченківському відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області з метою подання заяви про продовження терміну перебування на території України з долученням документів, обґрунтовану тим, що він захворів та те, що його рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впродовж декількох років має тривалий психічній розлад, сильно хворіє і не завжди може усвідомлювати свої дії, а тому потребує стороннього догляду, проте, як зазначив позивач, заяву та документи у нього не прийняли.

Цього ж дня, позивач звернувся, зокрема, до УДМС України в Полтавській області із заявою, в якій просив в тому числі:

надати оформлену належним чином відмову у письмовій формі щодо неприйняття його заяви від 27.03.2024 та документів для продовження строку перебування на території України Шевченківським відділом у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області;

продовжити термін перебування на території України на 90 днів, про що зробити відмітку у паспортному документі (т. 1 а.с. 88 зв.б. а.с. 91).

До заяви позивач додав документи, що свідчать про наявність родинних зв`язків з ОСОБА_2 , медичні діагнози останнього та перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, копію договору оренди житлового приміщення, свідоцтва про здобуття в Україні базової загальної середньої освіти та атестата про повну загальну середню освіту (т. 1 а.с. 92-116).

01.04.2024 до начальника Шевченківського відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області надійшла доповідна записка від начальника відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства УДМС України в Полтавській області з проханням провести перевірку фактів, зазначених у заяві ОСОБА_1 з приводу не прийняття Шевченківським відділом у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області документів заявника про продовження строку перебування та не повідомлення про підстави відмови в їх прийнятті із наданням відмови у письмовій формі (т. 1 а.с. 84).

На виконання доповідної записки, Шевченківський відділ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області повідомив відповідача листом №5312/1539-24, що в день прийому у ОСОБА_1 був 89 день дозволеного строку перебування в Україні.

Іноземець пред`явив паспорт громадянина США із перекладом на державну мову, засвідченим нотаріально; в якості документа, що підтверджує наявність підстави, яка унеможливлює його вчасний виїзд з території України виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, видану 25.03.2024 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Полтавської міської ради» із зазначенням діагнозу, лікувальних рекомендацій та призначенням явки на повторний огляд 26.03.2024. Після вивчення пред`явлених документів та результатів обчислення дозволеного строку перебування, ОСОБА_1 , зокрема, роз`яснено підстави, умови, період продовження строку перебування та перелік документів, що подається разом із заявою про продовження строку перебування на території України, в тому числі документів, що підтверджують наявність достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця в Україні, або відповідних гарантів від приймаючої сторони, а також сплату адміністративного збору або документів про звільнення від його сплати.

Громадянин ОСОБА_1 під час прийому в терпідрозділі не висловлював намір подати заяву про продовження строку перебування на території України, бажання отримати у письмовій формі відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови (т. 1 зв.б. а.с. 87 - а.с. 88).

23.04.2025 Управління ДМС України в Полтавській області, за наслідками розгляду звернення від 27.03.2024, листом повідомило позивача, що для подачі заяви про продовження строку перебування, йому необхідно звернутись з відповідними документами до територіального органу чи підрозділу ДМС за місцем проживання. Також зазначено, що 04.04.2024 на прийомі у Шевченківському відділі у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області йому надано роз`яснення стосовно порядку, підстав та умов продовження строку перебування на території України (т. 1 зв.б. а.с. 82).

Не погодившись із рішенням відповідача про відмову у прийнятті заяви про продовження строку перебування на території України, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не прийнято заяву позивача, не розглянуто її в належний спосіб та не прийнято рішення за результатами її розгляду, що свідчить про допущення ним протиправної бездіяльності.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції зобов`язав Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 про продовження строку перебування на території України.

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України від 22.09.2011 №3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон № 3773-VI, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 3 ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Частиною 3 ст. 9 Закону №3773-VI установлено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №3773-VI іноземцю або особі без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування в Україні на період існування обґрунтованих підстав для подальшого перебування.

Для продовження строку перебування в Україні подаються такі документи: 1) заяви іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочі дні до закінчення встановленого строку перебування на території України. У разі пропуску іноземцем або особою без громадянства строку подання заяви з підстав, що унеможливлюють їх виїзд з території України, іноземцеві або особі без громадянства може бути продовжено строк перебування в Україні, за умови подання підтверджувальних документів. Якщо при цьому іноземець або особа без громадянства порушили встановлені строки перебування в Україні, питання продовження строку перебування може бути вирішене лише після притягнення цих осіб та приймаючої сторони до відповідальності згідно із законом; 2) документи, що підтверджують наявність підстав для подальшого перебування на території України; 3) паспортний документ іноземця або особи без громадянства; 4) паспорт (паспортний документ) приймаючої сторони (фізичної особи) або представника приймаючої сторони (юридичної особи); 5) документи, що підтверджують наявність достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.

Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону №3773-VI продовження строку перебування та тимчасового проживання на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначає Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 № 150 (далі - Порядок № 150, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пункт 2 Порядку №150, передбачає, що іноземці а особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи у разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено законодавством та міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Згідно з п. 4 Порядку №150 строк перебування іноземців та осіб без громадянства, які тимчасово перебувають на території України (крім осіб, які відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 16 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства звільняються від реєстрації або реєструються у МЗС та його представництвах), продовжується ДМС, її територіальними органами за наявності обґрунтованих підстав (лікування, пологи, догляд за хворим членом родини, вимушена зупинка на території України у зв`язку з надзвичайними обставинами, оформлення спадщини, наявність підстав для оформлення посвідки на постійне чи тимчасове проживання, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, а також інші обставини, що унеможливлюють виїзд іноземця або особи без громадянства) та за умови подання підтвердних документів - на період існування таких підстав.

Відповідно до п. 5 Порядку №150 заява про продовження строку перебування на території України за формою згідно з додатком 1 (далі - заява) подається особисто повнолітнім дієздатним іноземцем або особою без громадянства чи законним представником повнолітньої недієздатної особи та приймаючою стороною територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС за місцем перебування іноземця або особи без громадянства не пізніше ніж за три робочих дні до закінчення встановленого строку перебування на території України.

Згідно з п. 6 Порядку №150 для продовження строку перебування в Україні разом із заявою подаються такі документи: 1) документи, що підтверджують наявність підстав для подальшого перебування на території України; 2) дійсний паспортний документ іноземця (або паспортні документи - у разі, коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство) або документ, що посвідчує особу без громадянства; 3) паспорт (паспортний документ) приймаючої сторони (фізичної особи) або представника приймаючої сторони (юридичної особи); 4) документи, що підтверджують наявність достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони; 5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Пунктами 7, 8 Порядку №150 передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони перевіряє повноту поданих документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для продовження строку перебування, наявність візи, відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС інформує іноземця або особу без громадянства та приймаючу сторону про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони відмова надається у письмовій формі.

Відповідно до пп. 1 п. 16 Порядку №150 рішення про продовження строку перебування або про відмову в продовженні строку перебування приймає керівник територіального органу ДМС або уповноважена ним особа стосовно іноземців або осіб без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - на строк до 180 днів з дати останнього в`їзду.

Пунктом 21 Порядку №150 передбачено, що рішення про продовження строку перебування чи про відмову в продовженні строку перебування приймається протягом трьох робочих днів з дати прийняття документів за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в продовженні строку перебування на період існування обставин, підтверджених документально.

Згідно з п. 25 Порядку №150 у продовженні строку перебування в Україні відмовляється в разі: 1) відсутності достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони; 2) коли є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні; 3) коли іноземець або особа без громадянства не подали відповідного підтвердження підстав для подальшого перебування на території України; 4) коли дані, отримані з відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів державних органів, не підтверджують подану іноземцем або особою без громадянства інформацію; 5) подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів; 6) коли виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою (включаючи витрати, пов`язані з видворенням або реадмісією), фізичними або юридичними особами, або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду в Україну; 7) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 8) необхідності охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

З аналізу наведених норм, вбачається, що іноземець або особа без громадянства, які мають намір продовжити строк перебування на території України, повинні звернутися до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання із заявою та відповідними документами, а суб`єкт владних повноважень за наслідками її розгляду прийняти рішення про продовження строку перебування або про відмову в його продовженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином США, який прибув на територію України 29.12.2023 зі строком перебування - 90 днів, за твердженням позивача мета в`їзду на територію України - догляд за неповнорідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не має інших близьких осіб на території України, має тяжкі захворювання та потребує стороннього догляду.

Сторонами не заперечується, що 27.03.2024 позивач особисто прибув до Шевченківського відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області з метою подання заяви про продовження терміну перебування на території України.

Разом з тим, посадові особи Шевченківського відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області лише роз`яснили ОСОБА_1 підстави, умови, період продовження строку перебування та перелік документів, що подається разом із відповідною заявою, в тому числі документів, що підтверджують наявність достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця в Україні, або відповідних гарантів від приймаючої сторони, документа про сплату адміністративного збору або документів про звільнення від його сплати, а також вимоги пункту 5 Порядку №150 без прийняття заяви та документів, про що зазначено у листі №5312/1539-24.

03.04.2024 УДМС України в Полтавській області отримало заяву громадянина США ОСОБА_1 від 27.03.2024 про продовження терміну перебування на території України, в якій останній, також просив продовжити термін перебування на території України на 90 днів, про що зробити відмітку у паспортному документі. До заяви додав документи на підтвердження необхідності продовження йому строку перебування на території України, а саме: документи, що свідчать про наявність родинних зв`язків з ОСОБА_2 , медичні діагнози ОСОБА_2 та перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , копію договору оренди житлового приміщення, свідоцтва про здобуття в Україні базової загальної середньої освіти та атестата про повну загальну середню освіту.

Водночас, за наслідками розгляду заяви, УДМС України в Полтавській області повідомило позивача про необхідність звернутись з відповідними документами до територіального органу чи підрозділу ДМС за місцем проживання для подачі заяви про продовження строку перебування.

Тобто, фактично як Шевченківський відділ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області так і відповідач не розглянули по суті заяву позивача про продовження строку перебування на території України.

Доводи апелянта щодо невідповідності заяви позивача формі, встановленій додатком 1 до Порядку № 150 в редакції постанови КМ України від 12.09.2023 № 979 щодо заяв про продовження строку перебування на території України колегія суддів вважає такими, що не є підставами для її не розгляду. Крім того зазначені обставини не викладені у листі-відповіді.

Колегія суддів зазначає, що зміст спірної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем долучено ряд документів (відповідачем не заперечується) на підтвердження обставин для подальшого перебування на території Україні.

Натомість, як вірно зазначив суд першої інстанції, не розглянувши по суті заяву позивача, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, зокрема права на розгляд його звернення про продовження строку перебування на території України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивач звернувся із заявою поза межами строку, встановленого Порядком №150 колегія суддів зазначає, що у листі-роз`ясненні органом ДМС України як не зазначено про вказані обставини так і не вказано у який саме строк позивач мав звернутись із такою заявою.

Доводи скаржника про не надання позивачем документів, які б підтверджували наявність обґрунтованих підстав для подальшого перебування в Україні колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на час надання відповіді на заяву від 27.03.2024 відповідач взагалі не досліджував документи, надані ОСОБА_1 на підтвердження обставин подальшого перебування на території України, не зазначав про їх недостатність у відповіді.

Крім того, рішення про відмову у продовженні строку перебування на території України за наслідками розгляду заяви, в тому числі з підстав не надання документів, відповідач не приймав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 ст. 8 Закону України "Про адміністративну процедуру" адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.

Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган досліджує обставини, що мають значення для вирішення справи, виходячи з принципів законності та офіційності.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про адміністративну процедуру» за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.

Колегія суддів зазначає, що відповідач за результатами розгляду заяви позивача мав прийняти рішення про продовження строку перебування на території України або відмову у такому продовженні із зазначенням обґрунтувань, що передбачено Порядком № 150.

Водночас жодного рішення, передбаченого Порядком № 150 міграційним органом не прийнято, тобі як роз`яснення щодо порядку подання заяви про продовження строку перебування на території України таким рішенням не є.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді заяви позивача від 27.03.2024 та наявність підстав для зобов`язання останнього прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 про продовження строку перебування на території України з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 440/6255/24 в частині задоволення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.В. Присяжнюк А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 28.03.2025 року