Справа № 473/1311/25
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1311/25
РІШЕННЯ

іменем України

"31" березня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л., представника відповідача ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, який ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 березня 2025 року був залишений без руху.

19 березня 2025 року ОСОБА_1 надав суду уточнений позов до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому вказував, що 04 березня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 виніс відносно нього постанову №111.

Згідно постанови ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 02 березня 2009 року як військовозобов?язаний, має військове звання «солдат запасу». 22 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав ОСОБА_1 через АТ «Укрпошта» повістку про необхідність явки 05 грудня 2024 року на 09:00 год. для уточнення військово-облікових даних. Однак ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений термін не з`явився, тим самим під час особливого періоду порушив вимоги ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період) та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позивач не погодився з оскаржуваною постановою, вказуючи на те, що з 2009 року він зареєстрований та проживає в м. Миколаєві, не має жодного зв?язку з Вознесенським районом, не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому відповідач не мав права розглядати відносно нього справу про адміністративне правопорушення, тобто під час розгляду справи вийшов за межі своїх повноважень.

Також вказував на те, що відповідачем не надано доказів, коли та яким чином було виявлено адміністративне правопорушення, що має істотне значення для перевірки дотримання строків розгляду адміністративної справи та притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім цього, вказував на те, що відповідачем не надано доказів дотримання процедури розгляду адміністративної справи.

Тому ОСОБА_1 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

28 березня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_5. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю. При цьому у відзиві вказував, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, містять достатні докази на підтвердження факту порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, а саме нез?явлення за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою уточнення своїх військово-облікових даних.

При цьому, вважав безпідставним твердження позивача про те, що він не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вказує на непідвідомчість справи про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки такі твердження спростовуються карткою обліку військовозобов?язаного, згідно якої ОСОБА_1 з 02 березня 2009 року перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також вказував на те, що розгляд справи з винесенням оскаржуваної постанови відбувся у повній відповідності до вимог закону.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з?явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_5., дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2025 року стрілець 2-го відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за №ЮР/485.

Згідно протоколу ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 02 березня 2009 року як військовозобов?язаний, має військове звання «солдат запасу». 22 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав ОСОБА_1 через АТ «Укрпошта» повістку про необхідність явки 05 грудня 2024 року на 09:00 год. для уточнення військово-облікових даних. Однак ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначений термін не з`явився, тим самим під час особливого періоду порушив вимоги ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На підставі протоколу 04 березня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4. виніс постанову №111, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період) та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

В подальшому дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася та не завершилася й на час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію»).

Згідно п.п. 21, 27 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення особою законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП, п.п. 9, 12 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (зі змінами), п.п. 9, 10 «Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року №3 (зі змінами)).

Таким чином, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в межах наданих йому повноважень розглянув справу відносно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Твердження позивача про те, що він не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому відповідач не мав права розглядати відносно нього справу про адміністративне правопорушення, спростовуються копією картки обліку військовозобов?язаного (а.с. 39-40), згідно якої ОСОБА_1 з 02 березня 2009 року перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Доказів протилежного, зокрема зняття ОСОБА_1 з обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 та/або постановлення останнього на облік в іншому територіальному центрі комплектування позивачем не надано.

Що стосується доводів позову про відсутність доказів дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу (ч.ч. 1-2, 10 ст. 283 КУпАП).

Представник відповідача надав суду докази, що розгляд адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відбувся у відповідності до вимог закону, зокрема:

- повноважною особою - начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ;

- з належним (завчасним) повідомленням позивача про час та місце розгляду справи;

- з підготовкою та розглядом справи, прийняттям постанови за правилами ст.ст. 268, 278-280, 283 КУпАП, п.п. 10, 11 «Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року №3 (зі змінами) (а.с. 26-46).

При цьому, враховуючи те, що правопорушення є виявленим 06 грудня 2024 року (на наступний день після невиконання позивачем обов?язку з?явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а тому адміністративне стягнення накладене в межах тримісячного строку, передбаченого ч. 7 ст. 38 КУпАП.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними та недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Також в силу вимог ст. 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 227, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв