Справа № 300/7317/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 рокуСправа № 300/7317/24 пров. № А/857/33702/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Івано-Франківської митниці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року (суддя Могила А.Б., м.Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської митниці (далі Митниця), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 19.08.2024 №UA206000/2024/000085/2 (далі Рішення) та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.08.2024 №UA206060/2024/000112 (далі Картка відмови).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги вказує, що митну декларацію від 16.08.2024 №24UA64U7 (далі МД) декларантом подано за шостим резервним методом, а не за основним методом ціною договору. Зазначає, що в поданих декларантом документах до МД зазначена різна вартість. Позивачем не було подано митному органу банківські документи, які підтверджують оплату, натомість подано документ на чеській мові, де зазначається про кошти в сумі 123900 CZK. Опис щодо пошкоджень автомобіля суперечить акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16.08.2024, та звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 16.08.2024, де не зазначено жодних пошкоджень. Позивачем всі документи подані до митного органу та суду складені на чеській мовах та не містять офіційного перекладу на українську.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів. При цьому, подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.

Такі висновки суду першої інстанції, по суті спору відповідають встановленим обставинам справи, однак вказане судове рішення не може бути залишено без змін, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що ОСОБА_1 на підставі рахунку-фактури від 15.08.2024 №12400038 (далі Рахунок-фактура) придбав у Martin Setek (Автоцентр «MD-Auto») транспортний засіб автомобіль Renault, модель Kadjar, 2016 року випуску, VIN НОМЕР_1 (далі ТЗ), вартістю 123900 чеських крон.

Позивач зазначив, що за транспортний засіб оплатив готівкою, що підтверджується квитанцією про отримання від 15.08.2024 №52400022 (далі Квитанція).

З метою митного оформлення ввезеного в Україну ТЗ, 16.08.2024 представником декларанта подано до митного органу МД.

Декларантом заявлено фактурну вартість 123900 CZK, що за офіційним курсом валюти, встановленим Національним банком України, який діяв на день подання митної декларації (1 CZK = 1,80 грн) становить 222809,37 грн.

Як складову митної вартості заявлено транспортування в розмірі 7500 CZK, що по обмінному курсу 1,80 грн становить 13487,25 грн.

Всього митна вартість становила 283052,42 грн, відповідно до графи 12 МД.

Відповідно графи 43 декларантом визначена митна вартість товару за 6 резервним методом.

На підтвердження обґрунтованості заявленої в МД митної вартості товару та обраного методу її визначення, одночасно з митною декларацією декларантом було подано наступний перелік документів:

- Рахунок-фактуру;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 15.08.2024 UBJ718881;

- Квитанцію;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною установою від 16.08.2024;

- договір про надання митних послуг брокера від 07.06.2023;

- звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу станом на 16.08.2024;

- паспорт громадянина України,

- декларацію країни відправлення від 15.08.2024 №24CZ610000029UJLA0 (далі Декларація країни відправлення);

- інші некласифікуючі документи.

На письмову вимогу митного органу надати (за наявності) додаткові документи, декларантом направлено повідомлення про те, що всі документи щодо митної вартості ним надані. Просив визначити митну вартість або винести рішення раніше 10-денного терміну.

19.08.2024 Митним органом, за результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів, 19.08.2024 прийнято Рішення, яким визначено митну вартість товару за резервним методом у розмірі 224565 CZK (замість 157400 CZK, що була заявлена декларантом) та сформовано Картку відмови (а.с.8-9).

Сума донарахованих митних платежів відповідно до прийнятого Рішення складає 38586,02 грн.

Прийняття Рішення мотивовано невідповідністю обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару.

Зазначено, що здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, заявлена митна вартість даних товарів нижча від подібних і аналогічних товарів митне оформлення яких здійснено.

Наданий декларантом експертний висновок про вартість, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, який слугував підставою для визначення митної вартості товару не прийнято до уваги. Експертом не підтверджено технічний стан, пошкодження та несправності транспортного засобу, заявлені декларантом. Крім того, автомобіль переміщувався своїм ходом, що суперечить заявленій декларантом інформації про пошкодження та технічний стан.

Подані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності в числових значеннях митної вартості.

Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК) та методу 2б (стаття 60 МК) з причини відсутності в митному органі та в декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК) та методу 2г (стаття 63 МК) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація від 10.07.2024 №24UA53U6, за якою здійснено митне оформлення подібного (аналогічного) автомобіля «Легковий автомобіль: -марка- RENAULT, -модель - KADJAR, -стан - бувший у використанні, -календарний рік виготовлення - 2016р., - модельний рік виготовлення - 2016 р., - ємність двигуна - 1461 см3. -потужність двигуна - 81 кВт, - номер кузова - НОМЕР_2 , -тип двигуна - дизельний, -тип кузова - універсал, -загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, -колісна формула 4х2. Призначення - пасажирський, для використання по дорогам загального користування». Визначена митна вартість 8900 EUR.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 257 МК передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Такими є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом частин першої, другої статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 58 МК метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК).

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо методу визначення митної вартості товару, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару митним органом було встановлено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за вартістю визначеною декларантом, зокрема, у зв`язку з невідповідністю обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару.

У позовній заяві позивач зазначає, що митну вартість імпортованого ТЗ визначено за основним методом.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції неправильно трактує метод за яким позивачем подано до розмитнення ТЗ, зокрема, у рішенні суду зазначено, що декларантом визначена митна вартість товару за основним методом ціною рахункуфактури.

Так, як слідує з матеріалів справи, МД подано декларантом за шостим резервним методом, що підтверджується відповідним записом у графі 43 останньої.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з відповідачем, що факт визначення декларантом основного методу визначення митної вартості ТЗ встановлено судом першої інстанції помилково.

Разом з тим, на підтвердження заявленої митної вартості, позивач подав разом із МД, зокрема: Рахунок-фактуру, де зазначено вартість товару у сумі 123900 CZK, яку сплачено покупцем готівкою, що підтверджується Квитанцією, Декларацію країни відправлення.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника щодо не надання позивачем банківських документів, які підтверджують оплату ТЗ, оскільки оплата здійснювалась готівкою, про що зазначено у Рахунку-фактурі у графі «форма оплати»

Верховний Суд у постановах у справі №260/695/19 від 1 квітня 2021 року, у справі №1.380.2019.001823 від 4 червня 2020 року сформулював такий правовий висновок: «[…] Варто зазначити, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною сьомою статті 58 МК платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). За наявності документів, що достовірно підтверджують митну вартість задекларованого товару, сама по собі оплата готівкою коштів та проставлення про це відмітки на інвойсі (рахунку-фактурі) за відсутності доказів підроблення відомостей та недоведеності обставин порушення вимог законодавства при придбанні певного товару недодання до митного оформлення касового ордеру, касового чеку чи іншого документа про прийняття визначеної суми готівкою не може класифікуватися як обставина, що свідчить про штучне формування показників митної вартості […]».

На підтвердження оплати вартості ТЗ позивач подав Квитанцію.

Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися під час контролю за митною вартістю, а тому доводи відповідача щодо не надання банківських документів, які підтверджують оплату товару, є безпідставними.

Апеляційний суд зазначає, що сума, зазначена у Рахунку-фактурі, відповідає вартості товару, зазначеній в Декларації країни відправлення.

Крім того, суд апеляційної інстанції відмічає, що пред`явлена до митного оформлення експортна Декларація країни відправлення оформлена в країні експорту згідно з встановленим зразком з обов`язковими реквізитами, пройшла необхідні перевірки, та підтверджує правильність заявленої декларантом митної вартості товару.

Водночас, згідно з позицією Верховного Суду в постанові від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16, посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 МК не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

При цьому, у відповідача була можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого автомобіля, оскільки в наданих представником позивача документах містяться відомості про продавця, його адресу.

Таким чином, подані позивачем документи містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а, отже, в сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Крім того, у Рішенні відповідач не вказав, які документи, зазначені у частині другій статті 53 МК і подані позивачем як декларантом при митному оформленні товару, містять розбіжності в числових значень складових митної вартості товару, а також не навів причин неможливості застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі №826/2313/16 та 13 червня 2019 року у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

З урахуванням наведеного, висновки у спірному Рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за рівнем, визначеним декларантом, є безпідставними.

Оскільки декларант підтвердив митну вартість Рахунком-фактурою, Квитанцією, Декларацією країни відправлення, відтак коригування не є необхідним, a вибір методу визначення митної вартості позивачем хоча й помилковий, однак не впливає на необхідність коригування митної вартості ТЗ.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що покликання відповідача на те що експертом не підтверджено технічний стан, пошкодження та несправності транспортного засобу, заявлені декларантом, не є обґрунтованими. Декларант, не маючи спеціальних знань у сфері технічного стану транспортних засобів, не здатний самостійно здійснити об`єктивну оцінку їхнього стану. Крім того, висновок експерта не є обов`язковим до врахування митним органом та не має безумовного пріоритету перед іншими документами, поданими декларантом, і не може автоматично спростовувати інформацію, підтверджену первинними документами, такими як Рахунок-фактура.

Не враховуються і покликання скаржника на витяг з чеського Інтернет-ресурсу (сайт) «Bazos.cz», де зазначено, що при продажі вартість поданого для розмитнення ТЗ складала 149900 CZK. Вказаний витяг не є належним документом, які підтверджують митну вартість товарів в розумінні частини другої статті 53 МК. Крім того, слід врахувати, що згідно з положеннями Директиви Ради 2006/112/ЄС від 28.11.2006 «Про спільну систему податку на додану вартість» в Європейському Союзі (далі ЄС) не стягується податок на додану вартість (далі ПДВ) з осіб, які не є платниками ПДВ в ЄС, зокрема, з українських громадян при покупці товарів для експорту за межі ЄС. Вказане може призвести до зниження ціни товару для покупців з України та різниці з ціною на внутрішньому ринку.

До того ж, на момент купівлі ТЗ могла мати місце знижка від продавця, що є звичним для таких операцій. Тому, витяг із зазначеного Інтернет-ресурсу не можна використовувати як надійне джерело для визначення митної вартості товару.

Стосовно відсутності офіційного перекладу документів на чеській мові станом на момент подання МД, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 254 МК, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Враховуючи наведену правову норму, документи, що містять інформацію про митну вартість, можуть бути подані іншими мовами, якщо ці документи є достатньо зрозумілими для митних органів. Митний орган не повинен вимагати переклад, якщо зміст документів є очевидним.

Суд першої інстанції правильно вказав, що доказів того, що митний орган скеровував вимогу позивачу про переклад українською мовою документів, складених чеською мовою, відповідачем не надано, відтак твердження про відсутність перекладу, як підставу коригування митної вартості є безпідставними.

Документи, подані декларантом, містять достатньо інформації і не викликають сумнівів щодо своєї автентичності та змісту, а тому відсутність офіційного перекладу не повинна бути перешкодою для їх використання.

Таким чином, під час митного оформлення декларантом надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та які підтверджували заявлену декларантом митну вартість автомобіля за ціною договору (Рахунку-фактури), згідно з вимогами МК.

Стосовно доводів скаржника про те, що заявлена митна вартість даних товарів нижча від подібних і аналогічних товарів митне оформлення яких здійснено, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що ідентичний чи подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний чи ідентичний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №160/4944/19 та від 17.01.2022 у справі №520/2000/19.

Таким чином, наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що порівняння відповідача митної вартості ТЗ та транспортного засобу, що ввозився за митною декларацією від 10.07.2024 №24UA53U6, не є обґрунтованим, оскільки за наданим описом неможливо порівняти пошкодження транспортних засобів та їх технічний стан. Навіть за однакової марки, моделі та року випуску транспортного засобу, різним може бути пробіг, комплектація та додаткове обладнання, стан основних агрегатів і вузлів, технічний стан кузова та лакофарбового покриття, пошкодження, що також впливає на вартість транспортного засобу.

До того ж, відповідно до звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу від 16.08.2024, покази одометра ТЗ становлять 304116 км, що свідчить про тривалий період його експлуатації та, відповідно, може впливати на зниження його ринкової вартості, у порівнянні з іншими подібними транспортними засобами.

Коригування митної вартості було здійснене на підставі даних щодо подібного (аналогічного) транспортного засобу, фактичний пробіг та технічний стан якого, окрім як «бувший у використанні», не зазначено. Відсутність цієї інформації унеможливлює коректне порівняння та обґрунтоване застосування відповідних цінових показників.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, застосування митним органом порівняльного аналізу без належної оцінки технічного стану транспортного засобу та показів одометра є недостатньо обґрунтованим.

Надаючи оцінку доводам відповідача в частині наявних відомостей щодо прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товару стосовно того ж декларанта у Автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), апеляційний суд зазначає, що відомості з АСАУР носять допоміжний інформаційний характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

З урахуванням викладеного, на думку апеляційного суду, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, Враховуючи вимоги статей 52, 53 МК, позивачем подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначених товарів, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, ознак підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є Рахунок-фактура, де зазначено вартість товару у сумі 123900 CZK, Квитанція, Декларація країни відправлення.

Наведене свідчить про необґрунтованість прийнятого відповідачем Рішення та Картки відмови, а відтак про наявність підстав для визнання їх протиправними та скасування.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції у справі, що розглядається, неправильно встановив обставини щодо методу визначення митної вартості товарів, зазначеного позивачем в МД. Разом з тим, вказана обставина не впливає та не вказує на обґрунтованість Рішення відповідача щодо необхідності коригування митної вартості товару. У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити у мотивувальній частині.

Відповідно до частини четвертої статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Інші доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Керуючись статтями 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення суду в редакції цієї постанови.

В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич