Справа № 332/1480/24
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1480/24
Провадження №: 2-а/332/3/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі судді Погрібної О.М., за участю секретаря судового засідання Паніної Л.Д., представника позивача адвоката Вакуленка Д.О., представника відповідача Коваль В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРО МІЛК ГРУП», про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00016822 від 15.01.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява адвоката Вакуленка Д.О. в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00016822 від 15.01.2024 року. Також просить визнати поважними причини пропуску та просить поновити строк ОСОБА_1 для звернення до Заводського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України. В своїй позовній заяві представник позивача зазначає, що з моменту винесення Департаментом нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті постанови про адміністративне правопорушення по 05 березня 2024 року на поштову адресу позивача копія зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу засобами поштового зв`язку не надходила. Про наявність постанови ОСОБА_1 дізнався з розмови з працівниками Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Після того, як дізнався, ОСОБА_1 був змушений звернутися до Заводського районного суду міста Запоріжжя з відповідною позовною заявою з метою забезпечення своїх прав та законних інтересів. Також у своїй заяві на виконання ухвали від 26.03.2024 року представник позивача зазначає, що з моменту винесення постанови Департаментом нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України на поштову адресу позивача копія зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу засобами поштового зв`язку не надходила. Зазначені обставини підтверджуються листом АТ «Укрпошта» №1.10.004.-7817-24 від 22.03.2024. В зазначеному листі АТ «Укрпошта» зазначає, що Укрпошта не здійснює господарську діяльність на території активних бойових дій, пересилання поштових відправлень до м.Гуляйполе Запорізької області не надається можливим.

В обґрунтування позовних вимог позивачем в позовній заяві зазначено про протиправність оскаржуваної постанови з огляду на те, що зафіксоване в постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місце проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України (серія АА №00016822 від 15.01.2024р.) стосовно гр. ОСОБА_1 порушення перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу не мало місце, оскільки зафіксовані в постанові показники навантаження на осі суперечать технічним характеристикам використаних в перевезенні транспортних засобів та законам фізики для статичних або рухомих з постійною швидкістю об`єктів (транспортних засобів).

Наведені ж в оскаржуваній в судовому порядку постанові заміри навантаження на осі транспортних засобів, які використовувались в автомобільному перевезенні, за наслідками якого відповідачем було встановлено адміністративне правопорушення, вказують на їх неправдоподібність та неймовірність, що могло бути наслідком виключно короткочасного впливу об`єктивних факторів зміщення в момент виконання замірів маси напівпричепу та рідини на сідло тягачу, і як наслідок на ось 2 сідельного тягачу, внаслідок гальмування транспортних засобів.

Загальна фактична маса транспортних засобів була більше за зазначену у свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів масу приблизно на 900 кг.

Отже, відхилення сумарного розрахункового значення навантаження маси вантажу на осі транспортних засобів пояснюється невідповідністю саме паспортних даних щодо маси порожніх транспортних засобів фактичним значенням їх маси.

Крім того, в своєму позові позивач наголошує на тому, що на маршруті виконання перевезень було розташовано 4 пункти вагового контролю, при цьому лише на одному з 4 пунктів вагового контролю було зафіксовано наведене в оскаржуваній до суду постанові перевищення навантаження на вісь 2 тягачу.

На думку представника позивача відповідні обставини фактично підтверджують наведені вище обставини та спростовують факт зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного порушення.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, зазначивши, що за результатами розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA-WIM35, зав. №7, головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соколюком Любомиром Миколайовичем, складено постанову серія АА №00016822 від 15.01.2024, згідно з якою встановлено, що 13.01.2024 о 7 год 50 хв., за адресою М-30, 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF FT CF 85.410 , ДНЗ AE0835TI із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.913% (0.68 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132? КУпАП.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені п.22.5 ПДР України, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (надалі - Правила № 30).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 25 Правил № 30 встановлено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно зі статтею 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174).

Система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Зокрема, згідно з пунктом 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі - ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі - Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

Відповідно до пункту 4 Розділу II Порядок 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з виданою тимчасового реєстраційного талона.

Низка відомостей, які обов`язково опрацьовуються під час винесення постанови про адміністративне правопорушення стосуються особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Шляхом отримання інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що власником транспортного засобу DAF FT CF 85.410, ДНЗ AE0835TI є ОСОБА_1 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, відтак, постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00016822 від 15.01.2024 правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 132-1 КУпАП.

Оскаржувана постанова відповідає додатку 1 Інструкції № 512 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022), за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам зазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно з якою уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП є, автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Отже, на виконання вимог чинного законодавства України уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Також відповідач стверджує про те, що товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортних накладних, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, вважає необґрунтованими.

Відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, та не спростовує факту перевищення вагових параметрів, адже фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах в автоматичному режимі, із урахуванням похибки та виду автомобіля.

Крім того, відповідач не погоджується з доводами позивача про те, що проведення зважування у русі, шляхом поосьового зважування, без дотримання часу, необхідного для його врівноваження рідкого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зміщення центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на ваги, оскільки Додатком до Порядку № 1174 визначено вимоги до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, пунктом 2 яких встановлено, що устаткування автоматичного пункту встановлюється на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху.

Крім того, фізичні характеристики вантажу, не впливають на загальну вагу вантажу та на навантаження на осі, від того який вантаж перевозився, це не зменшить вагу вантажу чи його розміщення. Фізичні характеристики вантажу не спростовують виявленого порушення.

Переміщення рідкого вантажу під час руху транспортного засобу не є тією обставиною, яка може звільнити від визначеної законодавством адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, перевізник має вчиняти відповідні дії, зокрема щодо закріплення вантажу, або вжиття інших заходів, які б унеможливлювали зміщення вантажу, з метою не допущення перевищення допустимого навантаження на окрему ось транспортного засобу.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Відповідач зазначає про те, що переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху. Відповідач зауважує на тому, що фіксація здійснюється в автоматичному порядку шляхом проїзду через відповідний WIM-комплекс на визначеній ділянці дороги. З якою вагою транспортний засіб рухався після зважування WIM 20, не має значення та не стосується предмету спору, а саме оскаржуваної постанови.

Адже, цілком можливо, що після зважування могло відбутись відвантаження товарно-матеріальних цінностей, як наслідок транспортний засіб рухався уже з іншою вагою та міг не фіксуватися іншою зважувальною системою.

Так само могло відбутися і довантаження товарно-матеріальних цінностей на певній ділянці дороги, оскільки жодними належними та допустимими доказами не спростовано той факт, що позивач не зупинявся на довантаження у дорозі.

Представником позивача було подано на адресу суду відповідь на відзив, в якому позивач зазначає про те, що позивач є добропорядним суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює діяльність в сфері вантажних перевезень.

Така діяльність є регулярною, тому позивач не міг бути не обізнаним щодо вимог чинних законодавчих та нормативно-правових актів України, які регулюють вагові та габаритні параметри транспортного засобу, та про здійснювані методи їх контролю з боку Відповідача, в тому числі на регулярному маршруті здійснення вантажних перевезень для ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» (Замовника), отже міг прийняти та фактично прийняв заходи щодо їх дотримання.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 12.01.2024р. позивачем здійснювалось перевезення вантажу (молока) за маршрутом: с. Лучка с. Василівка Роменського району Сумської області (пункт навантаження) смт. Томаківка, вулиця Комунальна, 10 (пункт розвантаження).

Отже, здійснені відповідачем вимірювання можуть бути перевірені на предмет достовірності з використанням знань законів фізики за допомогою елементарних розрахунків, які і були наведені в позовній заяві та фактично не спростовані відповідачем.

На маршруті руху з пункту навантаження до пункту розвантаження, розташовані мінімум 4 (чотири) пункти вагового контролю відповідача, лише один з яких зафіксував перевищення одного з багатьох обмежувальних параметрів вагового контролю транспортних засобів, що фактично свідчить про його тимчасовість як результат впливу зовнішніх факторів (гальмування транспортного засобу в момент заміру або рух накатом (гальмування двигуном)) та фізичних властивостей вантажу, перевезення якого здійснювалось (рідина молоко може вільно перетікати цистерною та в момент розгону чи гальмування може зміщуватись у ємності під впливом інерції).

Вплив тимчасового фактору в момент здійснення виміру на одному з чотирьох пунктів контролю відповідача не свідчить і не може свідчити про порушення позивачем законодавчих вимог щодо вагового контролю. Фізичні закони діють об`єктивно і не залежали від волевиявлення (прийняття рішення) позивачем, тому позивач не міг впливати на їх дію та не міг прийняти заходи для їх уникнення.

Напроти, як свідчать здійснені Позивачем заміри, які майже відповідають наведеним в товарно-транспортній накладній даним, відповідачем фактично були прийняті заходи щодо дотримання встановлених чинним законодавством України вагових обмежень шляхом недовантаження використаних у вантажному перевезенні транспортних засобів, адже загальна маса таких транспортних засобів майже на 4,8т є менше за встановлені п. 22.5 Правил дорожнього руху обмеження (40,0т), а навантаження на строєну осі за даними здійснених відповідачем вимірювань виявилося аж на 10,55т менше за встановлені в тому ж пункті ПДР обмеження (24т). Загальна (повна) вага транспортних засобів у вище зазначеному перевезенні згідно товарно-транспортної накладної майже збігається із загальною вагою, яка була зафіксована відповідачем під час здійснюваних вимірювань та зазначена в оскаржуваній в судовому порядку постанові (відхилення знаходиться в межах похибки використаних відповідачем для вимірювання технічних засобів).

Зокрема, загальна маса транспортних засобів за даними Позивача, яка зазначена в товарно-транспортній накладній становить 34350 кг, а за результатами здійснених відповідачем вимірювань 35 250 кг, що лише на 900 кг (або на 2,6%) більше зазначеної в ТТН.

Твердження відповідача про неможливість використання наданої позивачем в якості документальних доказів ТТН не відповідає дійсності, оскільки її дані фактично підтверджують наведені в оскаржуваній до суду постанові про накладання адміністративного штрафу дані щодо загальної маси використаних у вантажному перевезенні транспортних засобів.

Отже, приводи для твердження про недостовірність наданих позивачем документальних доказів на підтвердження наведених в позовній заяві доводів та аргументів по суті відсутні.

Також представник позивача звертає увагу на об`єктивні фактори, які не залежать ані від Позивача, ані від Відповідача маси порожніх транспортних засобів та їх повні маси, які були використані при перевезені, встановлені уповноваженим органом реєстрації та наведені у свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідні транспортні засоби, які були використані в перевезенні, зафіксовані відповідачем оскаржуваним в судовому порядку протоколом про накладання адміністративного штрафу на Позивача, а також фото- та відеоматеріалами, які сторонами не спростовуються.

Отже, з урахуванням наведених в постанові про накладання штрафу даних Відповідача про повну масу використаних в перевезенні транспортних засобів (34 350 кг за даними ТТН Позивача, 35 250кг - за даними вимірювань відповідача) та маси таких транспортних засобів без навантаження, які наведені у свідоцтвах про їх реєстрацію та можуть бути перевірені на загальнодоступному інформаційному ресурсі в мережі Інтернет (https://ua.carplates.app/ ), може бути самостійно обрахована маса вантажу, перевезення якого здійснювалось.

Враховуючи тип використаного у вантажному перевезенні напівпричепу (спеціалізований напівпричіп трьох осьовий (харчова цистерна)), який підтверджений фото- та відеоматеріалами відповідача, може бути достовірно підтверджений вид вантажу, перевезення якого здійснювалося рідина (молоко).

Таким чином, враховуючи маси транспортних засобів без навантаження, масу вантажу та повну масу транспортних засобів можуть бути самостійно обраховані вагові параметри задля висновку про їх достовірність чи недостовірність.

Наведені в позовній заяві розрахунки позивача, які підтверджують недостовірність зафіксованого відповідачем навантаження на вісь 2 використаних в перевезеннях транспортних засобів, позивачем у відзиві фактично не спростовані.

Крім того, наведені позивачем в позовній заяві розрахунки та зроблені за наслідками таких розрахунків висновки фактично підтверджено фізичними параметрами використаного в перевезенні напівпричепу.

Представник позивача наголошує на тому, що за конструкцією рама напівпричепу має суттєве потовщення саме над трьома осями, профіль якої навіть візуально у 2-3 рази перевищує профіль рами цистерни над сідлом тягача.

Це й підтверджує зроблений за наслідками наведених Позивачем в позовній заяві обрахунків висновок про те, що основне навантаження у завантаженому напівпричепі приходиться саме на три осі харчової цистерни.

Враховуючи, що згідно з фактичними параметрами використаних в перевезенні транспортних засобів (маси порожніх транспортних засобів та їх повної маси, виходячи з яких може бути обрахована маса вантажу, перевезення якого здійснювалось) навантаження вантажу на ось 2 транспортних засобів майже в 1,6 разів перевищило сумарне навантаження на осі 3, 4 та 5 цистерни, відповідне як раз і свідчить про їх нереальність, що може пояснюватись лише впливом наведених позивачем тимчасових факторів.

Представник позивача стверджує про те, що додані в якості доказів вчинення адміністративного правопорушення фото- та відеоматеріали не доводять особливості руху інших транспортних засобів по тій же полосі руху автошляху спереду в напрямку руху тягача з напівпричепом, а також наявність інших перепон, що виключали б здійснення гальмування або необхідність зміни швидкості руху транспортних засобів, які використовували у вантажному перевезенні.

Зокрема, відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 ПДР на водія покладено обов`язок, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу чи безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже, рух інших транспортних засобів тією ж полосою з меншою швидкістю спереду в напрямку руху використаних в перевезеннях транспортних засобів або навіть зупинка інших ТЗ попереду в напрямку руху тягача з цистерною відповідно до п. 12.3 ПДР вимагала від водія вжиття заходів зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, які могли вплинути та за твердженням Позивача фактично вплинули на результати здійснених відповідачем вимірювань.

Додані в якості доказів фото- та відеоматеріали не спростовують наявність передбачених п. 12.3 ПДР факторів, які вимагали від водія саме на пункті вагового контролю зменшення швидкості аж до повної зупинки, адже не фіксували особливості дорожньої обстановки попереду в напрямку руху використаних у вантажному перевезенні транспортних засобів.

Таким чином, розташування устаткування автоматичного пункту вимірювань на ділянках автомобільних доріг, на яких не порушується рівномірність руху, не виключає необхідність на таких ділянках виконання передбачених п .12.3 ПДР вимог щодо зменшення швидкості руху або навіть зупинки ТЗ у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди попереду руху за зоною вагового контролю.

Ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 05.04.2024р. залучено до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» () міста Дніпро (далі третя особа).

На адресу Заводського районного суду міста Запоріжжя від третьої особи надійшли письмові пояснення, відповідно до яких було зазначено про те, що ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» було укладено з СФГ «УРОЖАЙ» () Роменського району Сумської області Договір про постачання молока № 25/07 від 25.07.2022р.

Відповідно до умов зазначеного Договору СФГ «УРОЖАЙ» як Постачальник зобов`язувалося здійснювати постачання молока коров`ячого незбираного, а ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» як Покупець приймати вище зазначену Продукцію та проводити оплату вартості зазначеного Товару в попередньо узгоджені строки.

На виконання умов зазначеного Договору СФГ «УРОЖАЙ» протягом 2022 2024р.р. здійснювалося постачання на адресу ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» молока коров`ячого незбираного.

При цьому між ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» та СФГ «УРОЖАЙ» як Сторонами за Договором було визначено місце передачі молока, що постачається Покупцю склад Покупця: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Томаківка, вулиця Комунальна, 10.

Пунктом 2.2. Договору про постачання молока № 25/07 від 25.07.2022р. визначено, що постачання здійснюється за рахунок та власними силами Покупця, за домовленістю Сторін спеціалізованим транспортом для відповідного вантажу, котрий відповідає належним технічним, санітарним нормам, не зламаним, не забруднений, при наявності санітарного паспорту, виданого терміном не більш як на 6 місяців та за наявності санітарної книжки водія.

Протягом 2022 2024р.р. ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» отримувало від СФГ «УРОЖАЙ» молоко коров`яче незбиране за місцем фактичного розташування виробничих потужностей Постачальника: Сумська область, Роменський район, с. Лучка с. Василівка з використанням транспортних засобів, що перебувають у тимчасовому платному користуванні на умовах оренди відповідно до укладених договорів оренди з різними суб`єктами господарювання, в тому числі і з гр. ОСОБА_1 .

Після чого, вище зазначений Товар доставлявся транспортними засобами за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Томаківка, вулиця Комунальна, 10, за якою ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» здійснює фінансово-господарську діяльність по виробництву молочної продукції вже тривалий час.

Протягом 2022 2024р.р. транспортні засоби, що використовуються ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» при здійсненні фінансово-господарської діяльності, здійснювали перевезення молока коров`ячого незбираного, отриманого у СФГ «УРОЖАЙ» за одним маршрутом, зокрема:

Пункт навантаження: Сумська область, Роменський район, с. Лучка с. Василівка;

Пункт розвантаження: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Томаківка, вулиця Комунальна, 10.

Детальний маршрут транспортних засобів зазначено в роздруківці карти Google maps (https://www.google.com.ua/maps/), яка додається до зазначених пояснень.

Навантаження транспортних засобів молоком здійснювалося за місцем фактичного розташування виробничих потужностей СФГ «УРОЖАЙ» як Постачальника з урахуванням вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, який було подано під завантаження, з метою недопущення фактів перевантаження зазначеного транспорту під час транспортування молока до пункту розвантаження склад Покупця - Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Томаківка, вулиця Комунальна, 10.

Перезавантаження Постачальником транспортних засобів молоком протягом терміну дії Договору СФГ «УРОЖАЙ» як Постачальником без урахування їх вагових та габаритних параметрів не здійснювалося.

Також третьою особою було зазначено про те, що кожен заповнений контейнер з молоком опломбовується відповідною пломбою в присутності працівників служби охорони СФГ «УРОЖАЙ» та водія ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП».

Після приїзду транспортного засобу з молоком до місця фактичного розташування виробничих потужностей ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» службою охорони в обов`язковому порядку проводиться перевірка на предмет цілісності встановленої на контейнер з молоком пломби, лише після цього проводиться розпломбування відповідного контейнеру в присутності працівників служби охорони Покупця.

Облік встановлених пломб на контейнери з молоком здійснюється службою охорони СФГ «УРОЖАЙ».

Інформація про встановлені на контейнери з молоком пломби відображається в складених в товарно-транспортних накладних за фактом перевезення молока на адресу ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» як Покупця.

Також на адресу Заводського районного суду міста Запоріжжя від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначається про те, що згідно товарно-транспортної накладної від 12.01.2024р. автомобільне вантажне перевезення, при здійсненні якого відповідачем начебто було зафіксоване адміністративне правопорушення, здійснювалось за маршрутом: с. Лучка, с. Василевка (Сумська обл., Роменський р-н) смт Томаківка, вул. Комунальна, 10 (Дніпропетровська обл., Нікопольський р-н).

Вищезазначений маршрут слідування з вантажем проходив через наступні населенні пункти:

с. Лучка -> м. Ромни -> с. Андріяшівка -> с. Лохвиця -> м. Пирятин -> м. Лубни -> с. Решетилівка -> смт. Царичанка -> м. Кам`янське -> смт Томаківка.

З урахуванням наведеного вище маршруту вантажного автомобільного перевезення представником позивача адвокатом Вакуленко Д.О. був зроблений адвокатський запит від 18.04.2024р. (вих. № 18-04-24/03) на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті про надання інформації щодо розташованих на маршруті слідування пунктів вагового контролю, у відповідь на який листом (вих. № 5459/3.6/15-24 від 26.04.2024р.) було надано інформацію, що на відрізках доріг в межах наведеного вище маршруту знаходяться наступні пункти фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі WIM).

- WIM 77 (Полтавська, Р-60 км 165+000);

- WIM 8 (Полтавська, Н-31 км 122+000);

- WIM 20 (Дніпропетровська, М-30 км 949+608).

У вище зазначеному листі було зазначено, що на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті від Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України інформація про технічні несправності WIM 8, WIM 20 та WIM 77 не надходила, з урахуванням чого слід дійти висновку про роботу відповідних комплексів у штатному режимі.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019р. № 55 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» (далі Постанова №55) Р-60 є автомобільним шляхом регіонального значення на території України довжиною 222,6 км, який проходить територією Сумської та Полтавської областей через Кролевець (початок) Конотоп Ромни Пирятин (кінець).

Відповідно до Постанови № 55 Н-31 є автомобільним швидкісним бетонним шляхом національного значення на території України довжиною 157,9 км, який проходить територією Дніпропетровської та Полтавської областей через Дніпро (початок) Петриківку Царичанку Кобеляки Решетилівку (кінець).

І, нарешті, згідно з наведеною вище Постановою КМУ М-30 є автомобільним шляхом міжнародного значення на території України, утвореним внаслідок об`єднання доріг М-04 і М-12, який проходить через Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янку Луганськ Ізварине (державний кордон з росією).

Представник позивача наголошує на тому, що WIM 20 є останнім комплексом вагового контролю на маршруті вантажного автомобільного перевезення від пункту завантаження до пункту розвантаження, згідно з товарно-транспортною накладною від 12.01.2024р., як джерело наведених вимірювань ваги, в той час як раніше розташовані на маршруті вантажного автомобільного перевезення комплекси WIM 77 та WIM 8 перевищення вагових норм не зафіксували.

Представник позивача наголошує на тому, що зафіксовані WIM 20 вагові параметри мали виключно тимчасовий характер та скоріш за все були наслідком дій під впливом невідворотних обставин (гальмування або руху накатом із зменшенням швидкості) та фізичних властивостей вантажу (молоко як рідина, яка схильна до тимчасового переміщення в цистерні під дією фізичних сил з урахуванням характеру руху: прискорення чи гальмування).

Відповідно до аргументів позивача молоко є харчовим продуктом з певними вимогами до якості (жирність, температура зберігання), нетривалим терміном придатності, який схильний до псування під дією зовнішніх факторів (підвищення температури, забруднення ємності зберігання та/або транспортування, потрапляння з повітря додаткових бактерій при навантаженні/ розвантаженні/доливанні продукту з іншими якісними параметрами (іншою температурою, жирністю, минулим періодом зберігання, що неминуче викликають прокисання).

З урахуванням наведених вище обмежень та небажаних наслідків якість залитого в цистерну молока кожного разу підтверджується результатами лабораторних досліджень та зазначається в супровідних документах, цистерна в початковому пункті завантаження пломбується, що виключає доливання та несанкціонований (в т.ч. крадіжку) та санкціонований ким-небудь відбір молока (в т.ч. в порядку реалізації) чи доливання (молока, води, інших рідин чи сторонніх субстанцій) на маршруті слідування, а транспортування повинно бути здійснене якомога швидше задля виключення псування молока в дорозі під дією зовнішніх факторів.

Ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 27.03.2024р. визнано поважними причини пропуску та поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із позовом до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 27.03.2024р. відкрито провадження у справі за позовною заявою адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00016822 від 15.01.2024 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, вирішити питання щодо судових витрат.

Представник відповідача просив відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов до таких висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про автомобільний транспорт" цей закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - Положення № 103).

Відповідно до п.1 Положення № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з пп. 1 п. 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктами 2, 54, 58, 62 пункту 5 Положення № 103 визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006(далі Порядок - №1567).

Відповідно до пп. 2-4 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» за № 2344-III від 05.04.2001р. (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. за № 1567 (із змінами і доповненнями) (далі Порядок № 1567) передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 48 Закону України від 05.04.2001р. за № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (зі змінами та доповненнями) закріплено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Порядком № 1567 передбачено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України від 05.04.2001р. за № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (зі змінами та доповненнями), за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. за № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

а) зовнішніх габаритів:

Зовнішній габарит

Максимальне значення параметра, метрів

Ширина: 2,6

сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху 3,75

Висота від поверхні дороги: 4

транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35

Довжина:

вантажного автомобіля 12

автопоїзда 22

автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75

маршрутного транспортного засобу 18,75

Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу 2;

б) фактичної маси:

Тип транспортного засобу

Максимальне значення для автомобільних доріг

державного значення, тонн

місцевого значення, тонн

Вантажні автомобілі:

двовісний автомобіль 18;14

трьохвісний автомобіль 25 (26)*; 21

чотирьохвісний автомобіль 32; 24

чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38;24

Комбіновані транспортні засоби:

двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36; 24

двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40; 24

трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40; 24

двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42; 24

трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44; 24

Автопоїзди:

двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40; 24

*Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни;

в) навантаження на вісь:

Кількість осей

Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тонн

місцевого значення, тонн

На одинарну вісь 11,5; 7

На здвоєні осі, якщо відстань між осями:

менш як 1 метр 11,5; 7

від 1 до 1,3 метра 16; 10

від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18; 10,5

від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19; 11,5

від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23; 11,5

від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20; 11,5

На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями:

1,3 метра або менше 21; 13

понад 1,3 до 1,4 метра 24; 14.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що за результатами розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA-WIM35, зав. №7, головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соколюком Любомиром Миколайовичем, складено постанову серія АА №00016822 від 15.01.2024по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Відповідно до зазначеної постанови встановлено, що 13.01.2024 о 7 год 50 хв., за адресою М-30, 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська обл., зафіксовано транспортний засіб DAF FT CF 85.410, ДНЗ AE0835TI із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.913% (0.68 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132? КУпАП.

Постановлено притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, вважаючи її такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо обставин події судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF FT CF 85.410, днз НОМЕР_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснювалось відносно гр. ОСОБА_1 , як особи, яка згідно зі ст.14-3 КУпАП несе відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Так, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

На підставі товарно-транспортної накладної від 12.01.2024р. вказаним вище транспортним засобом перевезення здійснювалось ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» () за маршрутом: СФГ «УРОЖАЙ» (Сумська область, Роменський район, село Лучка село Василевка) ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» (Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Томаківка, вулиця Комунальна, 10), водій Тонкошкур, посвідчення водія НОМЕР_2 .

За цією ТТН було здійснене вантажне перевезення молока масою брутто в кількості 34,350т при вазі нетто вантажу 18,950т.

Згідно з наданим позивачем GPS-трекінгу, перевезення вказаного вантажу здійснювалось за наступним маршрутом:

- с. Лучка -> м. Ромни -> с. Андріяшівка -> с. Лохвиця -> м. Пирятин -> м. Лубни -> с. Решетилівка -> смт. Царичанка -> м. Кам`янське -> смт Томаківка, на якому встановлено 3 пункти фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі WIM).

- WIM 77 (Полтавська, Р-60 км 165+000);

- WIM 8 (Полтавська, Н-31 км 122+000);

- WIM 20 (Дніпропетровська, М-30 км 949+608).

На пункті фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті WIM 20 (Дніпропетровська, М-30 км 949+608) було зафіксовано в автоматичному режимі перевищення вагових параметрів, за наслідком чого компетентною особою було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00016822 від 15.01.2024.

Доводи позивача щодо відсутності перевищення вагових параметрів при зважуванні на інших пунктах автоматичного зважування відповідачем не спростовується.

Згідно з оскаржуваною постановою, вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 20, WAGA-WIM35 зав. №7, який пройшов повірку у встановленому законодавством порядку, що підтверджується сертифікатом UA.TR.113-0619-21 від 13.04.2021 терміном дії - до 12.04.2031, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.11.2023 № 1626, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.11.2023 № 04/4445 та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.11.2023 № 1627.

Механізм фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі здійснювався відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174).

Порядком № 1174 передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП є автоматично зафіксовані показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оскаржувана постанова містить результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, фотозображення спереду транспортного засобу та посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями транспортного засобу в момент правопорушення, фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3790 мм, 2-3: 4640 мм; 3-4: 1310 мм; 4-5: 1310мм; навантаження на вісь 1 - 7300 кг, 2 - 14500 кг, 3 - 4500 кг, 4 - 4600 кг, 5 - 4350 кг; загальна маса - 35250 кг; виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу навантаження на одну вісь 12180 кг; наведена формула розрахунку.

Інформаційна картка габаритно-вагового контролю містить фіксацію державних номерних знаків, відомості щодо транспортного засобу DAF FT CF 85.410, днз НОМЕР_1 та його власника, загальної ваги, навантаження на одиночні осі та на строєну вісь. Визначено тип ТЗ з напівпричепом. Відомості щодо напівпричепа, фіксація загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей), як це передбачено Порядком №1174, відсутні.

З метою забезпечення всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення при розгляді судової справи, представник позивача звертався до Державної служби України з безпеки на транспортіз метою отримання інформації щодо кількості автоматичних пунктів ваго-габаритного контролю за маршрутом, за яким ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» здійснювалося перевезення вантажу з обов`язковим отриманням на кожний автоматичний пункт ваго-габаритного контролю інформації щодо їх придатності для використання для зважування рідких продуктів.

Державна служба України з безпеки на транспорті у своїй відповіді на адвокатський запит рекомендувала звернутися до Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, як розпорядника інформації щодо автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Під час судового розгляду представник позивача звертався із адвокатськими запитами про отримання інформації та отримав відповіді. Судом було поновлено строк на подання суду отриманих відповідей та долучено до адміністративної справи, оскільки для подачі позову встановлено десятиденний строк з дня отримання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, тому, вочевидь, цього строку не достатньо для отримання відповідей на всі адвокатські запити, тим більше, що представником позивача на початку судового розгляду заявлялось клопотання про витребування доказів, представник позивача подавав уточнений адвокатський запит і кожна отримана відповідь була підставою для звернення з новим адвокатським запитом для отримання інформації, що має значення для справи.

Відповідно до інформації, зазначеної у відповіді на адвокатський запит, Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України повідомило, що Агентство відновлення не є замовником будівництва майданчиків для автоматичного зважування у русі WIM. Балансоутримувачами комплексів WIM є Служби відновлення та розвитку інфраструктури у областях, які у свою чергу, укладають у встановленому законодавством порядку договори з відповідними підрядними організаціями пов`язаними з будівництвом, ремонтом, технічним обслуговуванням комплексів. А тому для отримання документів та інформації радило звернутися до Служб відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській та Полтавській областях, які є балансоутримувачами комплексів WIM.

Відповідно до інформації, зазначеної в листах Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області від 29.11.2024р. (вих. № 1100/09 2173/-09/217-2082) та від 04.12.2024р. (вих. № 1116/09 2173/-09/217-2117) прилади автоматичні для зважування в русі WIM 8 (Полтавська, Н-31 км 122+000) WIM 77 (Полтавська, Р-60 км 165+000) для зважування рідких продуктів не сертифікувалися.

Відповідно до інформації, зазначеної в листі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області від 23.12.2024р. (вих. № 1-11/3366) на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-30 Стрий Умань Дніпро Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) км 949+608 розташований автоматичний пункт ваго-габаритного контролю «WAGA», (АПВГК «WAGA»), найменування вагового пристрою: ваговий пристрій «WAGAWIM35» (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», серійний номер АПВГК: 7, порядковий номер АПВГК в системі Замовника: WIM 20.

Відповідно до інформації, зазначеної на маркувальних табличках приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі «WAGAWIM35», підсистеми ідентифікації транспортних засобів ANPR-WIM35, підсистеми габаритного контролю транспортних засобів SIZEWIM35 зазначено, що не призначений для використання для зважування рідких продуктів.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області, як балансоутримувач комплексів WIM, звернулась за роз`ясненнями до підрядної організації з експлуатаційного утримання комплексів WIM ТОВ «МІЖНАРОДНІ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНІ ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ», яке в свою чергу в серпні 2024 року звернулось за роз`ясненнями до Національного наукового центру «ІНСТИТУТ МЕТРОЛОГІЇ» щодо можливості використання приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 для зважування рідких продуктів.

Відповідно до інформації зазначеної в листі-роз`яснені Національного наукового центру «Інститут метрології» від 28.08.2024 № 160/15-1497 інформація в сертифікаті перевірки типу щодо зважування рідких продуктів наведена відповідно до досліджень, проведених під час перевірки типу згаданих ЗВТ (під час проведення робіт з перевірки типу дослідження щодо відповідності ЗВТ встановленим вимогам при зважуванні рідких продуктів не проводились). Для встановлення можливості зважування рідких продуктів необхідно провести додаткові випробування з урахуванням вимог, в тому числі, до під`їздних шляхів, викладених у ДСТУОІМЬ R 134-1. Такі додаткові дослідження можуть бути проведені за ініціативою виробника продукції.

Таким чином, в маркувальній табличці автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA» (АПВГК «WAGA»), найменування вагового пристрою: ваговий пристрій «WAGA-WIM35» (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», Серійний номер АПВГК 7, з порядковим номером АПВГК в системі Замовника WIM 20, розташованого на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) км 949+608 зазначено: Не для використання для зважування рідких продуктів.

З огляду на вище викладене, а також з урахуванням того, що відповідачем жодним чином не спростовувався факт здійснення перевезення ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» молока, яке відноситься за своїми фізико-хімічними властивостями до рідких продуктів, суд вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи не доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи те, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не в повній мірі з`ясував обставини відповідно до ст. 280 КУпАП, постанова, що оскаржується позивачем у цій справі, не містить необхідну інформацію, згідно з якою уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії АА № 00016822 від 15.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд доходить висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 245 КУпАП.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин, зокрема відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню, а справа - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім цього, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 250, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України (серія АА № 00016822 від 15.01.2024р.), прийняту головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соколюком Любомиром Миколайовичем, по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь гр. ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса державної реєстрації та постійного місце проживання: АДРЕСА_1 ):

- витрати з проведення оплати судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 605,60грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок);

- витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. (п`ять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Складення повного рішення суду 31.03.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Представник позивача адвокат Вакуленко Дмитро Олександрович, рнокпп НОМЕР_4 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9.

Третя особа ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРО МІЛК ГРУП», , адреса місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро вулиця Старокозацька, буд. 38 приміщення 1.

Суддя: О.М. Погрібна