Справа № 340/1651/25
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 березня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1651/25

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Черниш О.А.

розглянула матеріали адміністративного позову

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Енергобуд - СПМ Плюс" (25014, м. Кропивницький, вул. Заміська, 2А, )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергобуд-СПМ Плюс" 12.03.2025 року звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "С" №5 від 08.04.2024 року про нарахування пені в сумі 2 213 127, 39 грн.

Ухвалою судді від 17.03.2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- виправленої позовної заяви із зазначенням правильних реквізитів відповідача згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

На виконання вимог цієї ухвали представник позивача - адвокат Сидоренко Є.О. - 21.03.2025 року подала до суду виправлену позовну заяву, а також заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У заяві представник позивача зазначила, що ТОВ "Енергобуд-СПМ Плюс" раніше оскаржувало податкове повідомлення-рішення №5 від 08.04.2024 року в судовому порядку з підстав неврахування податковим органом факту звернення позивача до Міністерства економіки України із заявою про продовження строку поставки товару, відсутності вини позивача у невчасній поставці товару та вжиття ним усіх необхідних дій задля уникнення порушення. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року в адміністративній справі №340/3453/24 позов ТОВ "Енергобуд-СПМ Плюс" задоволено. Однак згодом постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.12.2024 року це судове рішення скасовано та прийнято рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "Енергобуд-СПМ Плюс". Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та до закінчення шестимісячного строку позовної давності позивач виявив нові підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зокрема помилки у здійсненому відповідачем розрахунку пені. Проте позивач до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції був позбавлений можливості здійснювати будь-які дії щодо подання нового позову з тим самим предметом, оскільки судом першої інстанції податкове повідомлення-рішення вже було визнано протиправним та скасовано. Також позивач не міг доповнити позов у справі №340/3453/24, враховуючи норми статті 47 КАС України, згідно з якими змінити підставу або предмет позову можна до закінчення підготовчого судового засідання, а не після ухвалення рішення.

Частиною 2 статті 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Суд установив, що у травні 2024 року ТОВ "Енергобуд-СПМ Плюс" вже зверталося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області за вирішенням спору щодо протиправності податкового повідомлення-рішення форми "С" №5 від 08.04.2024 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року у справі №340/3453/24 позов ТОВ "Енергобуд-СПМ Плюс" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "С" №5 від 08.04.2024 року.

Не погодившись з цим рішенням суду, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало на нього апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.12.2024 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року у справі №340/3453/24 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "Енергобуд - СПМ Плюс".

Вказане судове рішення набрало законної сили 25.12.2024 року.

Позивач не оскаржив постанову суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, натомість звернувся до суду з новим позовом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частинами 1, 2 статті 2 КАС України установлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є зокрема: змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України також передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КАС України установлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Ця підстава, за якої можлива відмова у відкритті провадження в адміністративній справі, кореспондується з принципом "res judicata" (юридичної (правової) визначеності), у відповідності з яким, зокрема, якщо справу уже вирішено судом, вдруге заявляти тотожний адміністративний позов не можна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу ''res judicata'', наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше. Посилання на наявність доказів, відмінних від тих, які були подані при первинному зверненні, або зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права також не свідчать про зміну підстав звернення до суду з позовом.

Предметом спору у цій справі є законність податкового повідомлення-рішення №5 від 08.04.2024 року, яким позивачеві на підставі акту перевірки №2126/11-28-07-05/42139215 від 15.03.2024 року відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" нараховано пеню за порушення строків розрахунків в іноземній валюті в загальній сумі 2 213 127, 39 грн.

Позивач у своєму позові посилається на те, що відповідач неправильно розрахував суму пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, тож просить з цих підстав визнати податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати його.

Суд зазначає, що за правилами пунктів 56.1, 56.2, 56.18 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відтак, платник податків, який вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання, має право оскаржити таке рішення до адміністративного суду. У разі оскарження податкового повідомлення-рішення про визначення грошового зобов`язання в судовому порядку - таке зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. З дня набрання законної сили судовим рішенням, якщо оскаржене податкове повідомлення-рішення не скасоване судом, грошове зобов`язання стає узгодженим і в разі його несплати платником у встановлений строк - набуває статусу податкового боргу. Норми податкового законодавства не передбачають можливість повторного оскарження податкового повідомлення-рішення після закінчення процедури та строків його оскарження.

Отже, платник податків, який вважає порушеними свої права чи інтереси рішенням контролюючого органу, у шестимісячний строк, установлений частиною 2 статті 122 КАС України, повинен визначитися, чи звертатиметься він до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів, та подати позовну заяву, виклавши у ній свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Верховний Суд у постановах від 03.03.2020 року у справі №280/3203/19, від 24.07.2024 року у справі №340/807/21 у подібних правовідносинах вказав, що у справах про протиправність податкового повідомлення-рішення предметом позову є акт індивідуальної дії, який включає в себе зокрема і наявність податкового правопорушення. Тому акт перевірки та встановлені ним порушення податкового законодавства є невід`ємною частиною рішення контролюючого органу (предмету позову) та об`єктом дослідження судами безвідносно до того, якими ще підставами мотивований позов. Суд зобов`язаний в силу положень частини 2 статті 2 КАС України перевірити оскаржуване рішення на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень встановлених цією статтею критеріїв, яким має відповідати рішення, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві.

Суд зазначає, що обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у цій справі, існували під час подання ним первісної позовної заяви у справі №340/3453/24. Розрахунок пені, який оспорює позивач, наведений у додатку до акту перевірки №2126/11-28-07-05/42139215 від 15.03.2024 року та у податковому повідомленні-рішенні №5 від 08.04.2024 року. Відтоді цей розрахунок не змінювався. Нормативне регулювання правовідносин щодо нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті також не змінювалося.

Та обставина, що позивач своєчасно не перевірив розрахунок нарахованої йому пені, який наведений в акті перевірки та у податковому повідомленні-рішенні, і при поданні первісного позову у справі №340/3453/24 не висловлював свою незгоду з ним та не вказував на помилки, які (як він вважає) допущені контролюючим органом при нарахуванні сум пені, не дає йому права на подання нового позову про скасування податкового повідомлення-рішення, законність якого вже перевірена судом.

Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.12.2024 року у справі №340/3453/24, вказуючи на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, дослідив встановлені актом перевірки порушення та надав їм правову оцінку. Суд перевірив обґрунтованість нарахування сум пені за спірним податковим повідомленням-рішенням відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", зокрема, з огляду на тривалість періоду прострочення розрахунків в іноземній валюті за двома зовнішньоекономічними контрактами та курс НБУ, встановлений на день виникнення заборгованості, та визнав правомірним нарахування пені в загальній сумі 2 213 127, 39 грн.

Ця постанова суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили 25.12.2024 року, свідчить про те, що спір між сторонами щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №5 від 08.04.2024 року остаточно вирішений судом адміністративної юрисдикції.

З моменту виникнення спірних правовідносин їхнє правове регулювання та фактичні обставини, у зв`язку з якими між сторонами виник цей спір, не змінилися, а підстави для нового позову не виникли.

Обставини, про які вказує позивач, не є достатніми для того, щоб визнати цей спір новим, і не дають позивачу права на повторне звернення до суду з позовом про скасування того самого податкового повідомлення-рішення. У разі незгоди з постановою апеляційного суду у справі №340/3453/24 позивач має право оскаржити її у касаційному порядку, а не спростовувати її висновки у новому судовому провадженні.

Тож суд відмовляє у відкритті провадження у справі за цим позовом, оскільки у тотожному спорі є постанова суду, якою спір вирішений по суті і яка набрала законної сили.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у постановах Верховного Суду від 10.11.2020 року у справі №640/5894/20, від 08.04.2021 року у справі №520/14220/19, від 17.01.2022 року у справі №340/1986/21, від 13.07.2022 року у справі №160/615/21, від 11.03.2025 року у справі №480/5673/24 у подібних правовідносинах, пов`язаних із застосуванням принципу "res judicata" у спорах щодо протиправності податкових повідомлень-рішень.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відтак для повернення судового збору, сплаченого за подання цього позову, позивачу слід звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 170, 248, 256, 287, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ