Справа № 420/10453/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10453/24
Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні з 31.10.2023р. пенсії з урахування заробітної плати отриманої з січня 1993р. по квітень 1997р. у Державному підприємстві Чорноморське головне морське агентство «ІНФЛОТ»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області в Одеській області здійснити з 31.10.2023р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахування заробітної плати отриманої з січня 1993р. по квітень 1997р. у Державному підприємству Чорноморське головне морське агентство «ІНФЛОТ»;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за №27 від 18.01.2018р., виданою Чорноморським головним морським агентством «Інфлот».

Листом від 12.01.2024р. за №1500-0307-8/6193 пенсійний орган повідомив позивача, що відповідно до отриманої відповіді ДП ЧГМА «Інфлот» від 2.01.2024р. за №1/1, 20.07.2023р. в результаті ракетної атаки збройних сил рф було знищено бухгалтерські документи та майно підприємства. У зв`язку з чим відділом контрольно-перевірочної роботи №1 перевірка наданої для призначення пенсії за віком довідки про заробіток №27 від 18.01.2018р. за період з 1.01.1993р. по 31.03.1997р. залишено без виконання.

Позивач вважає вказані дії пенсійного органу протиправними, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні з 31.10.2023р. пенсії з урахуванням заробітної плати, отриманої з січня 1993р. по квітень 1997р. у Державному підприємстві Чорноморське головне морське агентство «ІНФЛОТ».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 31.10.2023р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати, отриманої з січня 1993р. по квітень 1997р. у Державному підприємству Чорноморське головне морське агентство «ІНФЛОТ».

Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,2грн..

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки надана позивачем довідка №27 від 18.01.2018р. містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача відсутні. Окрім того, на виконання вимог ухвали про витребування доказів, ЧГМА «Інфлот» надало відомості на паперових носіях щодо заробітної плати позивача з січня 1993р. по квітень 1997р., таким чином роботодавцем позивача підтверджено заробітну плату, отриману позивачем у період з січня 1993р. по квітень 1997р.. З урахуванням вищевикладеного та висновків, викладених у постановах Верховного Суду, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахуванні з 31.10.2023р. пенсії з урахування заробітної плати отриманої з січня 1993р. по квітень 1997р. у Державному підприємству чорноморське головне морське агентство «ІНФЛОТ».

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з 31.10.2023р. ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3.01.2024р. позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, до якої зокрема додав копії довідок, виданих 18.01.2018р. ЧГМА «Інфлот», а саме: №27 про заробітну плату для обчислення пенсії (за період з січня 1993р. по квітень 1997р.); №28 про те, що ОСОБА_1 дійсно в період з 20.01.1993р. по 17.04.1997р. працював у ЧГМА «ІНФЛОТ», №29 про підтвердження видачі довідки №27 від 18.01.2018р. ОСОБА_1 , який працював супервайзером Іллічівського МА «Інфлот» з 20.01.1993р. по 17.04.1997р., згідно з первинними документами, платіжними відомостями, особовими рахунками.

9.01.2024р. відділом контрольно-перевірочної роботи №1 управління контрольно-перевірочної роботи залишено без виконання звернення №31, зареєстрованого в підсистемі КПР за №4610363 щодо проведення перевірки довідки про заробітну плату від 18.01.2018р. №27 за період з 1.01.1993р. по 31.03.1997р. на ім`я ОСОБА_1 , яка видана ЧГМА «Інфлот», згідно листа від 2.01.2024р. №1/1 (а.с.107-108).

Листом від 12.01.2024р. за №1500-0307-8/6193 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивача про те, що відповідно до отриманої відповіді ДП ЧГМА «Інфлот» від 2.01.2024р. за №1/1, 20.07.2023р. в результаті ракетної атаки збройних сил рф було знищено бухгалтерські документи та майно підприємства. У зв`язку з чим відділом контрольно-перевірочної роботи №1 перевірка наданої для призначення пенсії за віком довідки про заробіток №27 від 18.01.2018р. за період з 1.01.1993р. по 31.03.1997р. залишено без виконання (а.с.109).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій пенсійного органу у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно зі ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 року, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1) встановлено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Дослідивши наявну у матеріалах справи спірну довідку №27 від 18.01.2018р. про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , яка видана ЧГМА «Інфлот», колегія суддів встановила, що остання містить відомості щодо заробітної плати позивача за період січень 1993р. квітень 1997р..

Окрім того, у довідці зазначено, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).

Також вказано, що дана довідка видана на підставі особових рахунків, які знаходяться за адресою: Площа Митна, буд.1, м.Одеса, Одеська обл., 65026 (а.с.99).

Довідка засвідчена круглою печаткою підприємства та підписами керівника, головного бухгалтера.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що вказана довідка у повному обсязі відповідає вимогам Порядку № 22-1.

Разом з тим, відмовляючи у зарахуванні довідки №27 від 18.01.2018р. про заробітну плату для обчислення пенсії позивача, пенсійний орган зазначив про неможливість проведення перевірки відповідності довідки первинним документам, у зв`язку з тим, що бухгалтерська документація підприємства знищена після обстрілу адміністративної будівлі ЧГМА «ІНФЛОТ».

Надаючи оцінку вказаному, апеляційний суд зауважує, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку довідки про заробітну плату, не може бути підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії та у реалізації наявного в нього права на пенсійне забезпечення.

Подібного висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 12.04.2021р. у справі №219/4550/17, зазначивши, що «посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

При цьому, судова колегія констатує, що будь-яких доводів щодо невідповідності спірної довідки чинному законодавству (або її недостовірності) пенсійним органом не наведено.

Окрім того, на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 22.04.2024р. про витребування доказів ЧГМА «Інфлот» листом від 21.05.2024р. за №21/05 направило бухгалтерські відомості на паперових носіях щодо заробітної плати позивача за період січня 1993р. по квітень 1997р.. Додатково підприємство повідомило, що з початку збройної агресії рф проти України, підприємницька діяльність ЧГМА «Інфлот» не можлива, заблокована та не проводиться. Офіс підприємства за адресою: м.Одеса, Митна площа 1 був частково зруйнований, внаслідок ракетної атаки збройних сил рф 20.07.2023р. на інфраструктуру Одеського порту та влучання ракети у будинок, розташований у безпосередній близькості від офісу ДП ЧГМА «Інфлот». При цьому, комп`ютерна техніка, бухгалтерський та поштовий сервера, бухгалтерська документація частково знищені, електронні поштові адреси підприємства не працюють. Документи в офісному приміщенні довгий час були недоступні із-за необхідності прибирання завалів. З огляду на визначене, будь-яку іншу інформацію по справі, яка розглядається підприємство надати не має можливості (а.с.115-133).

Таким чином, під час судового розгляду роботодавець позивача підтвердив нарахування заробітної плати позивачу у період січень 1993р. по квітень 1997р. первинними документами.

Враховуючи зазначене, судова колегія вважає відмову у врахуванні заробітної плати за вказаний у довідці №27 від18.01.2018р. період трудової діяльності позивача неправомірною.

Що стосується посилань апелянта про втручання судом першої інстанції в дискреційні повноваження пенсійного органу, то судова колегія зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Так, поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

З огляду на вказане, судова колегія вважає, що зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести з 31.10.2023р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати, отриманої з січня 1993р. по квітень 1997р. у Державному підприємству Чорноморське головне морське агентство «ІНФЛОТ», є єдиним правильним варіантом поведінки для пенсійного органу.

Отже, враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку наявні законні підстави для задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

О.А. Шевчук