Справа № 303/25/25
Суддя: Курах Л. В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Гейруш Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Пензеник Віталій Іванович до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

01.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, просив постанову серії ЕНА №3679812 від 17.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановою поліцейського 1 взводу ТОР роти УПП бат. Управління патрульної поліції в Закарпатській області Свистак М.В. серії ЕНА №3679812 від 17.12.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 гривень. Вказана постанова мотивована тим, що 17.12.2024 року о 17 год. 08 хв. В м.Мукачево, траса М-06 км ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI 80, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, здійснив проїзд без зупинки, а також був позбавлений права керування транспортними засобами. Його доводи в протилежному не були взяті поліцейським до уваги, а поліцейським було роздруковано постанову без проведення самого розгляду справи про адміністративне правопорушення. Сама постанова не містить посилання на документ чи рішення, яким підтверджується факт позбавлення права керування, не зазначено про долучення відповідачем доказів та не правильно зазначено його ім`я та прізвище. На підставі наведеного позивач просить скасувати постанову поліцейського 1 взводу ТОР роти УПП бат. Управління патрульної поліції в Закарпатській області Свистак М.В. серії ЕНА №3679812 від 17.12.2024 року, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 гривень.

Ухвалою від 09.01.2025 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24.01.2025 року представником відповідача було подано відзив на вищевказану позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що 17 грудня 2024 року водієм транспортного засобу Audi 80 з державним номерним знаком НОМЕР_2 було скоєно адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП. При виїзді з вулиці Ужгородської в місті Мукачево та здійснюючи поворот ліворуч на автомобільну дорогу Е 471 водій не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено». Під час перевірки документів та встановлення особи, було виявлено, що Позивач був позбавлений права керування рішенням Мукачівського міськрайонного суду у справі №303/1700/24 на підставі визнання його винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП України, поліцейським було прийнято рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача. Згідно веб-сторінки «Судова влада України» апеляційна скарга на постанову Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2024 подано тільки 13.11.2024 року. Тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження відповідно до ч.1 ст.295 КАС. На переконання сторони відповідача, оскаржувана постанова є законною, справа про адміністративне правопорушення розглянута в строк уповноваженою особою під час виконання службових обов`язків з дотриманням процедури розгляду справи та на підставі належних, достовірних доказів. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

30.01.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, що додана до відзиву постанова Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2024 не набрала законної сили, дана постанова оскаржена до Закарпатського апеляційного суду, в якому судове засідання щодо розгляду апеляційної скарги призначено на 27.02.2025 року, та доступно у відкритому доступі на офіційному сайти «Судова влада». Просить позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.

18.02.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме відеозаписи з камер зовнішнього спостереження в місті Мукачево.

Позивач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав.

Належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловив.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 КАС України, судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.12.2024 року поліцейським 1 взводу ТОР роти УПП бат. Управління патрульної поліції в Закарпатській області Свистак М.В. винесено постанову серії ЕНА №3679812, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 , 17.12.2024 року о 17 год. 08 хв., керував автомобілем марки AUDI 80, номерний знак НОМЕР_1 , м.Мукачево, траса М-06, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, а саме здійснив проїзд без зупинки, та керував ТЗ будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.аПДР- керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 2 ст. 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Закарпатського апеляційного суду щодо оскарження постанови Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2024 року №303/1700/24 в межах строку встановленого для апеляційного оскарження, а саме 14.03.2025 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується відміткою канцелярії про прийняття скарги із зазначенням дати 25.03.2024, яка надійшла до Мукачівського міськрайонного суду. Як встановлено з інформації, яка розміщена на веб-сайті Закарпатського апеляційного суду, розгляд апеляційної скарги призначено на 10.06.2025.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, для підтвердження правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідачу необхідно довести як факт керування транспортним засобом особою, так і підтвердити наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001 року N 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що постанова серія ЕНА №3679812 від 17.12.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 126 КУпАП закриттю, оскільки станом на 17.12.2024 ОСОБА_2 не набув статусу особи позбавленої права керування транспортним засобом, що виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. п. "а" п. 2.1. ПДР, та відповідно підстав для притягнення до адміністративної відповідальності передбачених частиною 4 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Беручи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника необхідно тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд доходить до висновку, що останнього необґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з Департаменту патрульної поліції на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. ст. 7, 210-1, 251, 256, 268, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.12.2024 серії ЕНА №3679812, якою громадянина ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Представник позивача: Пензеник Віталій Іванович (вул.Росвигівська, 9/70, м.Мукачево, Закарпатська область).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ).

Повне судове рішення складене 27.03.2025.

Головуюча Л.В.Курах