Справа № 439/143/25
Суддя: Войтюк Т. Л.
Дата ухвалення: 2025-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 439/143/25
01 квітня 2025 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області у складі
головуючого судді Войтюк Т.Л.,
за участю секретаря судового засідання Полінчук С.-Е.А.
представника відповідача Яремчука Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа на стороні відповідача поліцейський СРПП ВнП № 1 Золочівського ГУНП у Львівській області Паньковецький Василь Володимирович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Паньковецьким В.В. серії ЕНА за № 3813472 від 08.01.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 14.12. 2023 року Бродівським районним судом Львівської області винесено постанову, якою позивача позбавлено права керувати транспортними засобами строком на один рік. В постанові вказано про можливість оскарження такої постанови до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Позивач зазначає, що постанову почав виконувати одразу, як її було оголошено 14.12.2023 з наступного дня і до завершення річного строку 15 грудня 2024 року.
Позивач вважає, що річний строк позбавлення права керування транспортним засобом закінчився 15.12.2024 року. Посвідчення на право керування транспортним засобом у позивача не вилучалось, відтак до нього не підлягає застосуванню п. 2.1.а ПДР.
Крім цього позивач вказує, що постанова на місці вчинення правопорушення 17.12.2024 не була вручена всупереч ч. 4 ст. 258 КУпАП, постанова серії ЕНА № 3813472 винесена 08.01.2025 року в приміщенні райвідділу поліції.
Посилаючись на положення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 вказує, що у нього не взяли письмового пояснення та не долучили до справи, чим порушили Розділ ІІ ч. 9 абзац 7, так само не додали й інші документи, як це передбачено інструкцією, чим порушили право на захист шляхом подання письмового пояснення.
Позивач просить скасувати постанову ЕНА №3813472 від 08 січня 2025 року.
Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області подало до суду відзив. У відзиві відповідач вказує, що постанова по справі винесена в порядку передбаченому чинним законодавством. На обґрунтування своїх заперечень зазначає, що 17.12.2024 в м. Броди по вул. І.Франка, 40 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування терміном на 1 рік відповідно до постанови Бродівського районного суду Львівської області, яка вступила в силу 22.01.2024 року, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Вважає, що при винесенні постанови поліцейським не було вчинено дій щодо порушення вимог процедури розгляду справи та не було проігноровано порядку встановленого ст. 278, 279 КУпАП.
Факт скоєння правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується наданим стороною відповідача доказом у вигляді відеофіксації на нагрудну бодікамеру поліцейського, тому 08.01.2025 проведено підготовку та розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , роз`яснено права згідно ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та винесено постанову.
Опираючись на свою позицію, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову.
20.01.202 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 27.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 06.02.2025. Ухвалою суду від 06.02.2025, у зв`язку із зайнятістю судді у кримінальному провадженні як слідчого судді, розгляд справи відкладено на 27.02.2025.
В судовому засіданні позивач 27.02.2025 заявив клопотання про залучення до участі у справі третю особу на стороні відповідача поліцейського СРПП ВнП № 1 Золочівсьокого РВП ГУНП у Львівській області Паньковецького В.В. та витребувати у відділення поліції № 1 Золочівського районного відділення поліції ГУНП у Львівській області матеріали, які стали підставою винесення постанови серії ЕНА №3813472 від 08.01.2025 відносно ОСОБА_1 , а також відео фіксацію розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. Ухвалою суду від 27.02.2025 року залучено до участі у справі третю особу та витребувано у відділення поліції матеріали, які стали підставою винесення постанови серії ЕНА №3813472 від 08.01.2025 відносно ОСОБА_1 , а також відео фіксацію розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. Ухвалою суду розгляд справи відкладено на 27.03.2025.
04.03.2025 на адресу суду від Відділення поліції № 1 Золочівсьокого РВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про те, що відеозапис з портативного відео реєстратора (боді-камери) від 08.01.2025 відсутній, оскільки минув термін їх зберігання.
В судовому засіданні 27.03.2025 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, з підстав заявлених у позові.
Представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав зазначених у відзиві.
Третя особа на стороні відповідача поліцейський СРПП ВнП № 1 Золочівсьокого РВП ГУНП у Львівській області Паньковецький В.В. проти позову заперечив.
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третю особу на стороні відповідача, дослідивши докази, які є у справі, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 14.12.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. У постанові вказано на можливість оскарження постанови до Львівського апеляційного суду.
ОСОБА_1 оскаржив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до Постанови Львівського апеляційного суду від 22.01.2024, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 14.12.2023 без змін.
Згідно з вказаною постановою, 17.12.2024 14:03:29 м.Броди, вул. І.Франка, 40 водій ОСОБА_1 керував ТЗ будучи позбавленим права керування згідно з постановою Бродівського районного суду, яка вступила в силу 22.01.2024 чим порушив п. 2.1. а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП, про що свідчить підпис в постанові.
Копію постанови позивач отримав.
Судом досліджено наданий позивачем до позовної заяви відеозапис. На відеозаписі позивач ОСОБА_1 вказує: «Рішення суду було 14.12.2023 року сьогодні 17 грудня спинили працівники і доказують, що я не маю права керувати. Рік пройшов».
Судом досліджено наданий відповідачем до відзиву на позовну заяву відеозапис із камери нагрудного реєстратора поліцейського, яким зафіксовано процес спілкування поліцейських із позивачем. Відповідно до відеозаписів, позивача було зупинено під час керування транспортним засобом 17.12.2024. В ході бесіди працівники поліції повідомили позивача про порушення Правил дорожнього руху, а саме про те, що він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування такими відповідно до Постанови Бродівського районного суду Львівської області. З відеозапису вбачається, що позивач не погоджувався з працівниками поліції при цьому вказував, що він вважається позбавленим права керування транспортними засобами з моменту прийняття Постанови Бродівського районного суду Львівської області, а саме з 14.12.2023.
Про факт керування позивачем транспортним засобом 17.12.2024 працівники поліції повідомили на службу 102 та викликали на місце події за адресою АДРЕСА_1 слідчо-оперативну групу, що підтверджується Рапортом від 17.12.2024.
В ході проведення розгляду повідомлення інспектора СРПП ВП №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, слідчим ОСОБА_3 відібрано пояснення у гр. ОСОБА_1 . Відповідно до наданих слідчому пояснень, ОСОБА_1 вказав, що 17.12.2024 він керував автомобілем ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 та його зупинили працівники поліції.
За результатами проведеної перевірки, відповідно до Довідки про результати перевірки (ІТС «ІПНП» № 6406 від 17.12.2024) від 19.12.2024 встановлено відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, у внесенні відповідної інформації до ЄРДР відмовлено. Юридична кваліфікація: в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Результати перевірки: перевірку припинено; вирішити питання про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП; матеріали скеровано в архів ВнП№1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області.
Згідно з інформацією від 17.12.2024 № 271/56/02/-2024, матеріали, зареєстровані в Журналі обліку заяв і повідомлень за № 6404 від 17.12.2024 та направлені до Відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області для їх розгляду.
Позивач, посилаючись на положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правила дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення № 1376 від 06.11.2015 просить вирішити спір в судовому порядку, а саме постанову серії ЕНА №3813472 від 08.01.2025 скасувати.
З встановлених судом обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, які регулюються положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (далі Закон України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР), Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція 1395).
Застосовуючи вказані нормативно-правових актів, суд дійшов таких висновків.
Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частина 2 ст. 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України).
Відповідно до ч.1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як встановлено судом та підтверджено позивачем в судовому засіданні, позивач 17.12.2024 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, днз НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції.
За вимогами пункту 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Положеннями ч. 9 та ч.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Отже, особа, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не має права керувати транспортними засобами протягом строку позбавлення такого права.
Частина ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Саме порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху інкриміновано відповідачем позивачу, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.126 КУпАП, а саме штраф в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішуючи питання про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд зауважує, що до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до Постанови Бродівського районного суду Львівської області від 14.12.2023.
Порядок набрання законної сили рішенням суду встановлений в статті 294 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 294 КУпАП Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови (ч. 2 ст. 294 КУпАП).
Згідно з ч. 10 ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.
Згідно зі статтею 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ч.2 ст.317-1 КУпАП).
Отже, якщо постанова судді оскаржена вона набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом і винесення остаточного рішення.
ОСОБА_1 оскаржив рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами. Оскільки постановою Львівського апеляційного суду від 22.01.2024 постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 14.12.2023 залишено без змін, - постанова про позбавлення позивача права керування транспортними засобами набрала законної сили 22.01.2024, а не як стверджує позивач 14.12.2023.
Твердження та аргументи ОСОБА_1 які він доводив в судовому засіданні, що на момент зупинення його працівниками поліції 17.12.2024 минув строк накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, повністю спростовуються матеріалами справи та є безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.
Оскаржувана постанова не містить зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис адміністративного правопорушення, отже суд не бере до уваги наданий поліцейським відеозапис фіксації вчинення адміністративного правопорушення. Однак, факт вчинення правопорушення позивачем, підтверджуються іншими доказами дослідженими судом в ході розгляду справи.
Щодо встановленого порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення та відповідності дій поліцейських у вказаній справі встановленим правилам та вимогам суд вважає за необхідне вказати таке.
У силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Розгляд справи про адміністративне правопорушення за частиною 4 статті 126 КУпАП, відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП віднесено до компетенції Національної поліції.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.
Відповідні положення містяться в Інструкції № 1395, де в пункті 4 вказано, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених четвертою статті 126 КУпАП.
Отже, при винесенні оскаржуваної постанови серія ЕНА № 3813472 від 08.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф за ч. 4 ст. 126 КУпАП, складання протоколу не передбачено.
Статтею 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, який розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією № 1395.
Положеннями п. 8 Інструкції № 1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Як встановлено судом, подія правопорушення відбулася 17.12.2024 за адресою м. Броди, вул. І.Франка, 40. На місці зупинки транспортного засобу постанова не була винесена поліцейським, оскільки на місце події викликано слідчо-оперативну групу, для встановлення даних які б вказували на наявність кримінального правопорушення.
Після перевірки відомостей та встановлення відсутності даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та відмови у внесенні відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскаржувана постанова винесена поліцейським Паньковецьким В.В. 08.01.2025.
Розгляд справи відбувся в присутності позивача, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено його права, про що свідчить його підпис в постанові.
Доказів про порушення поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення не надано та судом таких обставин не встановлено.
Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з`ясовано всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи, зокрема: наявність події адміністративного правопорушення, вину особи та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Таким чином, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Таким чином, суд робить висновок, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.
Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Позивач посилався на положення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376. Суд не застосував положення цієї Інструкції, оскільки, процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлена Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015, яку суд застосував.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.
Керуючись статтями 9,19,77,241-246,255,286, 295 КАС України, суд.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області третя особа на стороні відповідача поліцейський СРПП ВнП № 1 Золочівського ГУНП у Львівській області Паньковецький Василь Володимирович, про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: пл. Г.Григоренка, буд. 3, м. Львів, .

Третя особа на стороні відповідача: поліцейський СРПП ВнП № 1 Золочівського ГУНП у Львівській області Паньковецький Василь Володимирович, адреса: 80600, м.Броди, м-н Свободи 10.

Повне рішення суду складено 01 квітня 2025 року.

Суддя Т.Л.Войтюк