Справа № 160/28888/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/28888/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року (суддя Прудник С.В.)в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника Коровай Артема Анатолійовича звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому представник позивача просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01.03.2024 по 31.03.2024; з 01.04.2024 по 30.04.2024; з 01.05.2024 по 24.05.2024 та з 26.05.2024 по 31.05.2024, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за його безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01.03.2024 по 31.03.2024; з 01.04.2024 по 30.04.2024; з 01.05.2024 по 24.05.2024 та з 26.05.2024 по 31.05.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується із такою думкою відповідача та прийнятими суб`єктом владних повноважень рішеннями у вигляді видання наказів командира військової частини НОМЕР_1 : №101 від 08.04.2024 №155 від 17.05.2024 та №195 від 14.06.2024, про виплату у меншому аніж належної позивачу додаткової грошової винагороди, у зв`язку з чим для захисту свого порушеного права, вимушений звернутися до суду. Ключовою умовою для здійснення виплати додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Скаржником зазначено, що в тексті довідок військової частини НОМЕР_2 №1039 від 01.04.2024, №1399 від 02.05.2024 та №1732 від 01.06.2024, йшлося про безпосередню участь військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і ОСОБА_1 , в зазначені періоди, у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що надає право зазначеним військовослужбовцям на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 тис. грн., а не 29550 грн, як було виплачено позивачу у відповідності до наказів командира військової частини НОМЕР_1 : №101 від 08.04.24; №155 від 17.05.24 та №195 від 14.06.24. Позивач не погодився із такою думкою Відповідача та прийнятими суб`єктом владних повноважень рішеннями у вигляді видання наказів командира військової частини НОМЕР_1 : №101 від 08.04.24; №155 від 17.05.24 та №195 від 14.06.24, про виплату у меншому аніж належної позивачу додаткової грошової винагороди розмірі, у зв`язку з чим для захисту свого порушеного права, звернувся з позовом до суду. Позовна заява у цій справі містила посилання саме на довідки про підтвердження участі зазначених в них військовослужбовців у бойових діях та заходах: №1039 від 01.04.2024; №1399 від 02.05.2024; №1732 від 01.06.2024, які підписані уповноваженим командиром (начальником) тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу-першим заступником командира в/ч НОМЕР_2 та начальником групи персоналу штабу в/ч НОМЕР_2 . Однак суд першої інстанції не надав оцінки зазначеним документами, які надають право позивачу на виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. У зазначені періоди. Також незрозумілим та необґрунтованим є посилання суду першої інстанції в своєму рішенні, на доручення Міністра оборони України від 25.04.2024 №220/13/2047/дск, яким визначений Перелік бойових (спеціальних) завдань за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угрупувань військ (сил) сил оборони держави з розрахунку 30000 гривень на місяць, скільки предметом позову є виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн. (а не30 тис.) в періоди з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04. по 30.04.2024 тобто до видання вищевказаного доручення Міністра оборони України.

У додаткових поясненнях на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення військової частини (серія НОМЕР_3 ).

Позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 07.11.2023 по 10.10.2024 на штатних посадах військової частини НОМЕР_1 (остання займана посада робітника підсобного 1 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.11.2023 № 156 позивача, 4.2 відповідно пункту 12 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (зі змінами), солдата ОСОБА_1 , прибув з військової частини НОМЕР_4 , на посаду робітника підсобного 1 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .

З 07 листопада 2023 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення з 08 листопада 2023 за нормою №1 (каталог) і вважати таким, що з 07 листопада 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом згідно тарифу (1) 2470,00 гривень на місяць, шпк «солдат».

Позивач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2024 №59 (по стройовій частині), ОСОБА_1 , вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_5 . З метою виконання завдань з фортифікаційного обладнання позицій, рубежів та опорних пунктів в смузі оборони військової частини НОМЕР_5 , про що зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

У відповідності із довідкою військової частини НОМЕР_2 від 01.04.2024 №1039, військовослужбовець ОСОБА_1 , який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , в період з 01.03.2024 по 31.03.2024, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

З довідки військової частини НОМЕР_2 від 01.04.2024 №1039 вбачається, що безпосередня участь військовослужбовця ОСОБА_1 , в період з 01.03.2024 по 31.03.2024, у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підтверджується наступним: бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1542/4дск від 01.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №6/40дск від 03.01.2024; бойове розпорядження командира НОМЕР_6 об ТрО №3 від 03.01.2024; наказ командира військової частини НОМЕР_2 №4 від 04.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №66/223 від 11.01.2024 ; записи в журналах бойових дій військової частини НОМЕР_2 №1589 том №8 від 28.10.2023 та №15/97 том 9 від 20.03.2024; рапортом начальника групи сил підтримки військової частини НОМЕР_2 від 01.04.2024; довідкою військової частини НОМЕР_2 №1039 від 01.04.2024.

Крім того, у відповідності із довідкою військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2024 №1399, військовослужбовець ОСОБА_1 , який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , в період з 01.04.2024 по 30.03.2024, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

З довідки військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2024 убачається, що безпосередня участь військовослужбовця ОСОБА_1 , в період з 01.04.2024 по 30.04.2024, у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підтверджується наступним: бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1542/4дск від 01.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №6/40дск від 03.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_7 №1542/1387 дск від 04.03.2024, бойове розпорядження сил підтримки військової частини НОМЕР_5 №6/1866 дск від 26.03.2024; записи в журналах бойових дій військової частини НОМЕР_2 №15/97 том 9 від 20.03.2024; рапортом начальника групи сил підтримки військової частини НОМЕР_2 №583 від 01.05.2024; довідкою військової частини НОМЕР_2 №1399 від 02.05.2024.

В періоди з 01.05.2024 по 24.05.2024 та з 26.05.2024 по 31.05.2024, безпосередня участь військовослужбовця ОСОБА_1 у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у відповідності із довідкою військової частини НОМЕР_2 від 01.06.2024 №1732, підтверджується наступним: бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1542/4дск від 01.01.2024 ; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №6/40дск від 03.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_7 №1542/1387 дск від 04.03.2024; бойове розпорядження сил підтримки військової частини НОМЕР_5 №6/1866 дск від 26.03.2024; записи в журналах бойових дій військової частини НОМЕР_2 №15/97 том 9 від 20.03.2024; рапортом начальника групи сил підтримки військової частини НОМЕР_2 №583 від 01.05.2024; довідкою військової частини НОМЕР_2 №774 від 01.06.2024.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.10.2024 № 284 3.1. Рядового ОСОБА_1 , робітника підсобного 2 інженерного відділення 1 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 11 вересня 2024 року №241-РС на посаду сапером інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. З 10 жовтня 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 11 жовтня 2024 року.

Представником позивача, 11.10.2024, було направлено адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 про надання копії документів та інформації щодо невиплати додаткової винагороди позивачу у вищезазначені періоди.

У відповіді №2161/3720 від 12.10.2024, командир військової частини повідомив, що військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була виплачена додаткова грошова винагорода в такому розмірі: 1. Березень 2024 року. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2024 №101 (з адміністративно - господарської діяльності). Підстава для виплати: довідка військової частини НОМЕР_2 №1039 від 01.04.2024. Додаткова грошова винагорода за березень 2024 року була виплачена у розмірі 29550 грн за період (з 01.03.2024 - 31.03.2024). 2. Квітень 2024 року. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2024 №155 (з адміністративно - господарської діяльності). Підстава для виплати: довідка військової частини НОМЕР_2 №1399 від 02.05.2024. Додаткова грошова винагорода за квітень 2024 року була виплачена у розмірі 29550 грн. за період (з 01.04.2024 - 30.04.2024). 3. Травень 2024 року. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 №195 (з адміністративно - господарської діяльності). Підстава для виплати: довідка військової частини НОМЕР_2 від 01.06.2024 №1732. Додаткова грошова винагорода за травень 2024 року була виплачена у розмірі 29550 грн. за період (з 01.05.2024 - 24.05.2024; 26.05.2024 - 31.05.2024 ). Як зазначається в отриманій відповіді, підставами для виплати грошової винагороди у відповідні періоди у сумі 29550 грн., були довідки військової частини НОМЕР_2 №1039 від 01.04.2024, №1399 від 02.05.2024 та №1732 від 01.06.2024 відповідно.

Як зазначив представник позивача у поданій до суду позовній заяві, у тексті довідок військової частини НОМЕР_2 №1039 від 01.04.2024, №1399 від 02.05.2024 та №1732 від 01.06.2024, йшлося про безпосередню участь військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і ОСОБА_1 , в зазначені періоди, у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що надає право зазначеним військовослужбовцям на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 тис. грн., а не 29550 грн, як було виплачено позивачу у відповідності до наказів командира військової частини НОМЕР_1 : №101 від 08.04.24; №155 від 17.05.24 та №195 від 14.06.24.

У зв`язку з тим, що означена відповідь на думку представника позивача була неповною, командиру в/ч НОМЕР_1 було направлено листа з пропозицією повторно розглянути адвокатський запит та надати більш ґрунтовну інформацію про не нарахування додаткової винагороди позивачу та надання копій документів, на підставі яких були здійснені виплати в меншому розмірі.

У повторній відповіді №2161/3744 від 14.10.2024 було вказано, «За періоди (беруться до уваги періоди, що оскаржуються, а саме: березень, квітень, травень 2024 року) ОСОБА_1 не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійсненню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, це підтверджується відсутністю відповідних рапортів командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових завдань, які повинні були бути однією з підставою для виплат додаткової винагороди. За період березень, квітень, травень 2024 року, тобто при наявності бойового наказу (бойового розпорядження) та журналу бойових дій, за період, що оскаржується не має обов`язкового наступного документу, а саме вищевказаного рапорту відповідного начальника (командира підрозділу). З урахуванням того, що військова частина НОМЕР_1 здійснює нарахування та виплату додаткової винагороди до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу у відповідності до положень Постанови № 168, Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, накази про встановлення додаткової винагороди за березень, квітень, травень 2024 року не видавались, (у зв`язку з відсутністю відповідних рапортів командира підрозділу про участь у бойових діях або у виконанні бойових завдань, наявності бойового наказу (бойового розпорядження) та журналу бойових дій), необхідно прийти до висновку, що ОСОБА_1 за березень, квітень, травень 2024 року відсутні підстави для задоволення вимог, а саме додаткових грошових виплат в розмірі до 100 000 грн. Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 проведений повний розрахунок по всім видам забезпечення».

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача та з вимогами вчинити певні дії, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За визначенням у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за № 2232-XII ( Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон № 2011-XII).

За абз.1 ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця ( частини 2, 3 ст. 9 Закону №2011-XII).

За абз. 1 ч.4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Частиною 4 ст. 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 (Порядок № 260).

Пунктом 2 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану`у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні» введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався і триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови № 168, зокрема, встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п. 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Аналогічні норми містить і п. 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.

За п. 3 Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пунктів 3, 4, 6 розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Відповідно до п. 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Зміст наведених вище положень свідчить про те, що на період дії воєнного стану особи, визначені у пункті 1 Постанови №168, у тому числі військовослужбовці Збройних Сил України, мають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за умови безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За правовою позицією Верховного Суду від 05.08.2024 у справі №200/4100/23 перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів та підтвердження цих обставин указаними документами.

Позивач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2024 №59 (по стройовій частині), ОСОБА_1 , вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_5 . З метою виконання завдань з фортифікаційного обладнання позицій, рубежів та опорних пунктів в смузі оборони військової частини НОМЕР_5 , про що зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

У відповідності із довідкою військової частини НОМЕР_2 від 01.04.2024 №1039, військовослужбовець ОСОБА_1 , який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , в період з 01.03.2024 по 31.03.2024, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

З довідки військової частини НОМЕР_2 від 01.04.2024 №1039 вбачається, що безпосередня участь військовослужбовця ОСОБА_1 , в період з 01.03.2024 по 31.03.2024, у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підтверджується наступним: бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1542/4дск від 01.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №6/40дск від 03.01.2024; бойове розпорядження командира НОМЕР_6 об ТрО №3 від 03.01.2024; наказ командира військової частини НОМЕР_2 №4 від 04.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №66/223 від 11.01.2024 ; записи в журналах бойових дій військової частини НОМЕР_2 №1589 том №8 від 28.10.2023 та №15/97 том 9 від 20.03.2024; рапортом начальника групи сил підтримки військової частини НОМЕР_2 від 01.04.2024; довідкою військової частини НОМЕР_2 №1039 від 01.04.2024.

Крім того, у відповідності із довідкою військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2024 №1399, військовослужбовець ОСОБА_1 , який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , в період з 01.04.2024 по 30.04.2024, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

З довідки військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2024 убачається, що безпосередня участь військовослужбовця ОСОБА_1 , в період з 01.04.2024 по 30.04.2024, у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підтверджується наступним: бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1542/4дск від 01.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №6/40дск від 03.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_7 №1542/1387 дск від 04.03.2024, бойове розпорядження сил підтримки військової частини НОМЕР_5 №6/1866 дск від 26.03.2024; записи в журналах бойових дій військової частини НОМЕР_2 №15/97 том 9 від 20.03.2024; рапортом начальника групи сил підтримки військової частини НОМЕР_2 №583 від 01.05.2024; довідкою військової частини НОМЕР_2 №1399 від 02.05.2024.

В періоди з 01.05.2024 по 24.05.2024 та з 26.05.2024 по 31.05.2024, безпосередня участь військовослужбовця ОСОБА_1 у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у відповідності із довідкою військової частини НОМЕР_2 від 01.06.2024 №1732, підтверджується наступним: бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №1542/4дск від 01.01.2024 ; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 №6/40дск від 03.01.2024; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_7 №1542/1387 дск від 04.03.2024; бойове розпорядження сил підтримки військової частини НОМЕР_5 №6/1866 дск від 26.03.2024; записи в журналах бойових дій військової частини НОМЕР_2 №15/97 том 9 від 20.03.2024; рапортом начальника групи сил підтримки військової частини НОМЕР_2 №583 від 01.05.2024; довідкою військової частини НОМЕР_2 №774 від 01.06.2024.

Наведені документи свідчать про наявність підстав для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 21.03.2024 у справі №560/3141/23, у постанові від 11.10.2024 у справі №280/2574/23 , який вказав, що за зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам №1, 2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 вищевказаного окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах.

Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача про відсутність підстав для нарахування грошової допомоги у сумі 100000 грн., який вказує, що у спірні періоди позивач виконував бойові завдання з фортикаційного обладнання позицій, рубежів та опорних пунктів в смузі оборони Військової частини НОМЕР_5 , у зв`язку з чим виплаті підлягала грошова допомога у розмірі 30000,00 грн.

Як вбачається з наданої відповідачем копії витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.02.2024 №59, для виконання цього завдання позивач був відряджений до Військової частини НОМЕР_5 з 28.02.2024 по 31.03.2024.

Позивач же просить здійснити нарахування і виплату за період квітень і травень 2024.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01.03.2024 по 31.03.2024; з 01.04.2024 по 30.04.2024; з 01.05.2024 по 24.05.2024 та з 26.05.2024 по 31.05.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за його безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01.03.2024 по 31.03.2024; з 01.04.2024 по 30.04.2024; з 01.05.2024 по 24.05.2024 та з 26.05.2024 по 31.05.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко