Справа № 620/1252/24
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 березня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/1252/24
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Бородавкіної С.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про визнання протиправними дій у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Представник позивача звернувся до суду із заявою, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України та просить:
- визнати протиправними дії відповідача, вчинені на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 у справі №620/1252/24, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії;
- винести окрему ухвалу відповідачу щодо вчинення протиправних дій на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 у справі №620/1252/24;
- зобов`язати відповідача в 10-денний строк з моменту отримання окремої ухвали повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд та позивача про результати вжитих заходів.
Заява мотивована тим, що на виконання рішень судів по справі №620/1252/24 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у неналежному розмірі.
Ухвалою суду від 11.02.2025 розгляд заяви призначено у порядку письмового провадження, установлено відповідачу строк для надання пояснень щодо наведених у заяві обставин.
Відповідач надав пояснення на заяву, у яких зазначив, що сума індексації грошового забезпечення, нарахована позивачу на виконання рішення суду, є вірною. При цьому, незгода позивача з характером виконання в/ч НОМЕР_1 рішення суду не спростовує сам факт виконання відповідачем свого обов`язку щодо проведення виплат, що не може свідчити про порушення охоронюваного інтересу позивача та можливість використання ним правового механізму статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, відповідач зауважив, що рішенням суду вирішено питання щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018, а не правильність методу розрахунку вказаних виплат.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 по справі №620/1252/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 (а.с. 38-40, 69-74).

28.11.2024 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №620/1252/24 про зобов`язання відповідача вчинити дії, вказані в рішенні суду, пред`явлений ним до примусового виконання (а.с. 85-86).

На виконання рішення суду відповідач нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період, яка склала 4435,66 грн. (з відрахуванням ПДФО) (а.с. 102 зворот).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 11.12.2024 №2375 при обрахунку позивачу індексації грошового забезпечення відповідач за період з січня 2016 року по лютий 2018 року застосував як базовий місяць січень 2016 року, а за період з березня 2018 по листопад 2018 року березень 2018. Сума нарахованої індексації за березень-листопад 2018 року склала 0,00 грн. (а.с. 89).

Вважаючи, що відповідач неналежно виконав рішення суду, представник позивача звернувся до суду з відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно із частинами 1, 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Суд зазначає, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

При цьому судом апеляційної інстанції звернуто увагу відповідача на порядок нарахування спірної індексації грошового забезпечення, а саме: «Індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 підлягає обчисленню з урахуванням як базового місяця січня 2008 року, а після 01.03.2018 - березня 2018 року. Водночас, усі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у період з січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.

… сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становить 4463,15 грн (762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн). Разом з цим, відповідачем не вчинено дій щодо нарахування індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 не нараховував позивачу індексацію з виконанням вимог абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078.».

Отже, судом встановлено обставини, які свідчать про недобросовісність дій відповідача під час виконання рішення суду, його умисне ухилення від його виконання.

Відповідно до рішення по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним.

Крім того, згідно з практикою ЄСПЛ, Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 09.101979 в справі Ейрі (п.24).

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (п.32)), а також право на певні суми соціальних виплат, у тому числі, у разі їх невиплати є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10).

За таких обставин суд вважає, що є правові підстави визнання бездіяльності відповідача протиправною згідно із статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

У свою чергу, за приписами статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись статтями 14, 241, 248, 249, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про визнання протиправними дій по справі №620/1252/24 задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 по справі №620/1252/24.

Винести Військовій частині НОМЕР_1 окрему ухвалу щодо вчинення протиправних дій на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 по справі №620/1252/24.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 в місячний строк з моменту отримання даної окремої ухвали повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.

Попередити Військову частину НОМЕР_1 про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали направити Військовій частині НОМЕР_1 для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 27.03.2025.

Суддя С.В. Бородавкіна