Справа № 620/3250/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/3250/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Бородавкіна С.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулись до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у якому просять:

- зобов`язати відповідача визнати право власності спадкоємців отримувача одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця на спадкування залишку коштів виплаченої одноразової грошової допомоги та фактично нарахованої, але не виплаченої одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати відповідача надати позивачам належну інформацію для оформлення спадкування за законом рівних часток одноразової грошової допомоги спадкоємцями ОСОБА_5 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 , члену сім`ї загиблого військовослужбовця, старшого сержанта ОСОБА_6 , як батьку загиблого було призначено одноразову грошову допомогу в зв`язку із загибеллю військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби згідно положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. Виплата одноразової грошової допомоги почалася у липні 2023 року на розрахунковий рахунок отримувача у формі безготівкових зарахувань від в/ч НОМЕР_1 та припинилась 16.04.2024 після його смерті. Із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулися спадкоємці: дочка померлого ОСОБА_1 , дружина померлого ОСОБА_7 , невістка ОСОБА_2 як законний представник онуків ОСОБА_5 , дітей його загиблого сина ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, з покликанням на норми Цивільного кодексу України, які регулюють порядок спадкування, позивачі зазначають, що мають право на включення до спадщини сум нарахованої за життя спадкодавця вищевказаної одноразової грошової допомоги, яка включає фактично виплачені на його картковий рахунок суми та залишок нарахованих, але не отриманих коштів, у зв`язку з встановленням певного порядку їх виплати. При цьому, позивачі зазначають, що як спадкоємці за законом вони вже написали відповідні заяви про прийняття спадщини, однак нотаріус не змогла вчинити нотаріальної дії з видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку в одноразовій грошовій допомозі, оскільки відповідач не визнав прав спадкоємців шляхом ненадання належної інформації нотаріусу (що саме відповідні кошті є на залишку на розрахунковому рахунку і є невиплачена частина одноразової грошової допомоги за життя спадкодавця). Таким чином, позивачі не мають можливості вступити у спадщину за законом успадкувати частки одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії/рішення/бездіяльність. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 04.09.2018 у справі №826/1934/17, від 05.06.2018 у справі №805/4506/16-а, від 27.06.2018 у справі №815/6945/16.

Відповідно до змісту позовної заяви спір між сторонами виник у зв`язку з тим, що позивачі не можуть включити до складу спадщини, яка відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , нараховану йому на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, як батьку загиблого військовослужбовця, одноразової грошової допомоги. Так, на запит приватного нотаріуса відповідач повідомив, що в постанові Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 не передбачено, що одноразова грошова допомога, яка призначена членам сімей загиблих військовослужбовців, входить до складу спадщини. Тому спадкоємцям померлого ОСОБА_5 право на одержання одноразової грошової допомоги потрібно визнавати у судовому порядку.

Суд зазначає, що статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З аналізу наведених норм Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» передбачено, що сім`ям загиблих осіб (померлих в наслідок поранень, що дістали після введення воєнного стану, травм) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Одноразова грошова допомога розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до змісту позовної заяви спір між сторонами виник саме з приводу права позивачів (приватного права) на спадкування після смерті ОСОБА_5 , як батька загиблого військовослужбовця, нарахованої йому одноразової грошової допомоги. Тобто спірні правовідносини стосуються порушеного права цивільного, за своїм предметом він не є публічно-правовим спором. Додатковим підтвердженням вказаних висновків суду є те, що, обґрунтовуючи позов, позивачі покликаються у переважній більшості на норми Цивільного кодексу України, які регулюють порядок спадкування.

Зокрема відповідно до вимог статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вказати, що тільки у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість встановити, необхідні для вирішення спору фактичні обставини, зокрема:

можливість включення одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, до складу спадщини;

поточну суму невиплаченої ОСОБА_5 частини вказаної одноразової грошової допомоги;

коло спадкоємців та частки спадщини (одноразової грошової допомоги), на які вони мають право, тощо.

Враховуючи вищенаведене, оскільки спір у справі фактично пов`язаний з реалізацією цивільних прав позивачів на спадщину, має приватно-правовий характер, тому повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Дана обставина згідно із пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне роз`яснити, що для вирішення спору позивачу необхідно звернутись до місцевого загального суду за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка є законним представником ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити та повернути позовну заяву із усіма доданими до неї матеріалами.

Попередити позивачів, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції від 20.03.2025 №0.0..1.

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції від 20.03.2025 №0.0..1.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складений 27.03.2025.

Суддя С.В. Бородавкіна