Справа № 300/7134/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/7134/21 пров. № А/857/30166/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року (постановлену головуючим-суддею Шумей М.В. в порядку письмового провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 , відповідач), в якому просила визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо непроведення з нею повного розрахунку в день виключення зі списків особового складу військової частини, визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за весь час затримки виплати належної їй індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку за період з 18.05.2020 по 27.10.2021 та зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити їй середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за весь час затримки виплати належної індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку, тобто за період з 18.05.2020 по 27.10.2021, відповідності до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 (далі - Порядок №100), з урахуванням середньоденного грошового забезпечення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 позовні вимоги були задоволені повністю.

18.10.2024 позивачкою подано заяву про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду у справі №300/7134/21, в якій просить визнати протиправними дії, вчинені в/ч НОМЕР_1 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 по справі №300/7134/21 щодо нарахування та виплати середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за весь час затримки виплати належної індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку, тобто за період з 18.05.2020 по 27.10.2021 та зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за весь час затримки виплати належної мені індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку, тобто за період з 18.05.2020 по 27.10.2021, відповідності до вимог Порядку №100, з урахуванням середньоденного грошового забезпечення, тобто в розмірі 240884,16 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 заяву позивачки було задоволено повністю.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить її скасувати та відмовити позивачці у задоволенні її заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у даній справі жодних протиправних дій на виконання рішення суду при нарахуванні та виплаті середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за весь час затримки виплати належної позивачці індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку за період з 18.05.2020 по 27.10.2021 військова частина не вчинила.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний виконати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 по справі №300/7134/21, зокрема нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за весь час затримки виплати належної їй індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку, за період з 18.05.2020 по 27.10.2021, відповідно до вимог Порядку №100, з урахуванням середньоденного грошового забезпечення, у розмірі 240844,16 грн.

Проте, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, до яких суд прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Отже, виконуючи рішення суду, відповідач зобов`язаний враховувати обставини, встановленні судовим рішенням.

Відповідно до ч.3 ст.1291 Конституції України, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Одним із видів судового контролю за виконанням судового рішення є визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Таким чином метою правового інституту судового контролю за виконанням судового рішення є забезпечення належного виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1, 6 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу, тобто реагує на виявлене порушення постановленням окремої ухвали.

Системний аналіз приведених вище норм вказує на те, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і положеннями ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень норм ст.383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

З матеріалів справи видно, що підставою подання даної заяви є незгода позивачки саме з розміром отриманих коштів при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо непроведення з позивачкою повного розрахунку в день виключення зі списків особового складу військової частини, визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за весь час затримки виплати належної їй індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку за період з 18.05.2020 по 27.10.2021 та зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити їй середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за весь час затримки виплати належної індексації грошового забезпечення по день фактичного розрахунку, тобто за період з 18.05.2020 по 27.10.2021, відповідно до вимог Порядку №100, з урахуванням середньоденного грошового забезпечення.

При цьому вимога щодо стягнення з відповідача чітко визначеної суми індексації грошового забезпечення у рішенні суду зазначена не була. Також, судом першої інстанції не було зазначено конкретного методу обчислення при нарахуванні та виплаті середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за весь час затримки виплати належної позивачці індексації грошового забезпечення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом при розгляді скарги не досліджувався розмір сум, необхідних для нарахування індексації грошового забезпечення, вказавши в мотивувальній частині рішення, що здійснення нарахування слід здійснити відповідно до вимог Порядку №100, з урахуванням середньоденного грошового забезпечення позивачки.

У постанові від 30.03.2023 по справі №200/2737/21-а Верховний Суд вказав, що питання обчислення суми індексації грошових доходів громадян може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

Отже, незгода позивачки з нарахуванням та виплатою індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду, свідчить про виникнення нових правовідносин, відмінних від спору, який вирішений судом в межах цієї справи, що не позбавляє заявницю права на звернення до суду із позовною заявою в загальному порядку.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду відповідач виконав відповідно до вимог резолютивної частини, а тому захист порушеного права позивачки у зв`язку з неправильним нарахуванням індексації грошового забезпечення можливий при новому зверненні до суду з новим предметом спору та з інших підстав.

Відтак, викладені у заяві вимоги заявниці, не можуть вирішуватися в порядку ст.383 КАС України.

Проте, вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції..

Згідно п.3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є суттєвими та складають підстави для висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 383 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року по справі №300/7134/21 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 на виконання рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук