Справа № 209/9767/24
Суддя: Лобарчук О. О.
Дата ухвалення: 2025-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/9767/24
Провадження № 2-а/209/9/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

за участі секретаря: Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Куценко Валерій Анатолійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил військового обліку, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Куценко В.А. звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська в Дніпропетровській області з позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову №1785 від 28 листопада 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП в розмірі 17000 гривень та протокол про адміністративне правопорушення №394 від 27.11.2024 року про порушення ОСОБА_1 ч.3 ст.210 КУпАП.

В обґрунтування позову вказано, що 27.11.2024 року ОСОБА_1 добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки облікових даних. Одразу ж щодо ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП №394, зі змісту якого вбачається, що 27.11.2024 року о 15.05 годин, тобто в особливий період, під час мобілізації ОСОБА_1 не своєчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 чим порушив ч. 3 статті 22 Закону У країни « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Крім того Представник позивача звертає увагу суду на те, що Протокол №394 від 27.11.2024 року складений працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 є взагалі, незаконний та порушуючий чинне законодавство, а саме, так як складання даного протоколу є грубим порушенням чинного законодавства, а саме вимог ч.3 ст.258 КУпАП, в якій чітко визначено «Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неирибуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.» В даному випадку складається Постанова передбачена вимогами ст.238 КУпАП. Також представник позивача вважає, що: дана постанова винесена посадовою особою з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вики, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані. При винесенні постанови було грубо порушені права Позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Всіх наданих цим законом прав ОСОБА_1 був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Звертає увагу суду, що позивач не був присутній при ухвалені Постанови про накладання на нього штрафу, а отримав Постанову у юриста ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (а.с.17)

30 січня 2025 року відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_3 , засобами електронної пошти, надано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача, посилаючись на норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. (а.с.18-21)

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2024 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову № 1785 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 несвоєчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки на облік військовозобов`язаних, оновлення військово-облікових даних, чим порушив правила військового обліку військовозобов`язаних в умовах особливого періоду (а.с.9).

27 листопада 2024 року уповноваженою особою адміністративного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 складений протокол про адміністративне правопорушення №394 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив правила військового обліку в умовах особливого періоду, а саме несвоєчасне постановлення на військовий обліку. (а.с.10)

Згідно довідки від 24.07.2022 року №1207-, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.14)

Крім того, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 1785 від 28.11.2024 року не містить а ні дати, а ні часу вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП визначена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період

Керуючись ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Керуючись ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

З огляду на викладене, дослідивши подані позивачем докази та обставини справи у їх сукупності, враховуючи, що до суду відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відмови позивача від отримання повістки та умисного ухилення від явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення військово-облікових даних, суд приходить до висновку про відсутність підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проте, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з того, що ефективним способом захисту є заявлена вимога щодо скасування оскаржуваної постанови, остання відповідає положенню ч. 3. ст. 286 КАС України, тому додаткова вимога про визнання постанови незаконною не підлягає задоволенню в даному випадку, так як охоплюється вимогою щодо її скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Куценко Валерій Анатолійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил військового обліку - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2024 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_7 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено - 31 березня 2025 року.

Суддя Лобарчук О.О.