Справа № 280/3782/24
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Київ

справа № 280/3782/24

адміністративне провадження № К/990/44779/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

Міністерства економіки України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2024 (головуючий суддя Прасов О.О.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 (головуючий суддя Малиш Н.І., судді Щербак А.А., Баранник Н.П.)

у справі №280/3782/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна»

до Міністерства економіки України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій, встановлені судами попередніх інстанцій обставини:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Елтранс Україна» (далі - позивач, ТОВ «Елтранс Україна») звернулося до суду з позовом до Міністерства економіки України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування Рішення про відмову у видачі висновку ТОВ «Елтранс Україна» за операціями, що здійснюються відповідно до контракту від 01.08.2022 за №0009, укладеного з OU "Technollion" (Естонія), яке затверджено Наказом Міністерства економіки України від 24.01.2024 за №2155; зобов`язання Міністерства економіки України видати ТОВ «Елтранс Україна» висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за операцією з імпорту Токарно-фрезерного обробляючого центру MULTICUT 630/3000S (МТС630S3000120TLHSK100SIN840Dsl) відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2022 за №10009, укладеного з компанією-нерезидентом OU "Technollion" (Естонія) в частині здійсненої передоплати в сумі 400000,00 Євро на строк з 13.12.2023 до 31.03.2024, в сумі 296000,00 Доларів США на строк з 13.12.2023 до 31.03.2024, в сумі 120000,00 Доларів США на строк з 26.04.2023 до 31.03.2024.

1.1. В обґрунтування позовних вимог вказано, що у позивача з`явилась необхідність в пролонгації термінів виконання контракту та отримання у Міністерства економіки України висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, у зв`язку з чим позивач звернувся із відповідною заявою про надання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком по контракту від 01.08.2022 за №10009, укладеного з компанією-нерезидентом OU "Technollion" (Естонія) в частині здійсненої передоплати в сумі 400000,00 Євро на строк з 13.12.2023 до 31.03.2024, в сумі 296000,00 Доларів США на строк з 13.12.2023 до 31.03.2024, в сумі 120000,00 Доларів США на строк з 26.04.2023 до 31.03.2024.

1.2. Відповідачем було повідомлено позивача, що відповідно до абзацу шостого пункту 10 Порядку видачі висновку продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 №104 (далі - Порядок № 104), Міністерство наказом від 24.01.2024 N 2155 прийняло рішення про відмову у видачі висновку позивачу за операціями, що здійснюються відповідно зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2022 №0009 (далі Контракт) укладеного з OU "Technollion" (Естонія). 26.01.2024 о 11:37 Міністерством економіки України сформовано лист №4432-10/6580-07, яким позивача повідомлено про видачу спірного наказу від 24.01.2024 №2155 та роз`яснено підстави його прийняття.

1.3. Так підставою для відмови у видачі позивачу висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів стало те, що операція позивача здійснюється з товарами, що включені до переліку товарів, за якими звернення про видачу висновку залишаються без розгляду, згідно з додатком. Але згідно переліку в додатку який вказав відповідач відсутня така операція, яку здійснює позивач (абз.6 пункту 10 Поряду). Далі по тексту листа відповідач вказує зовсім іншу підставу для відмови, а саме, що за результатом правової експертизи встановлено, що Контракт та його невід`ємні частини не відповідають вимогам до окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюється резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства економіки України від 24.01.2024 за №2155 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, ТОВ «Елтранс Україна».

Зобов`язано Міністерство економіки України повторно розглянути заяву ТОВ «Елтранс Україна» на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, від 29.12.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовної заяви відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

2.1. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку про помилковість мотивів відмови, оскільки згідно п. 2 Порядку №104 висновок видається зокрема під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів, і вказані приписи не містять конкретного, однозначного припису про неможливість його поширення на операцію позивача з імпорту товару зазначеного у контракті і позивачем у заяві 29.12.2023.

Приписами Порядку №104 щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, не встановлено вимог, що постачання складних технічних виробів імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів має здійснити саме виробник.

Відтак помилковими є доводи відповідача про те, що оскільки контракт передбачає лише етап продажу і постачання товару та не передбачає безпосереднього виготовлення його саме постачальником, він не відповідає вимогам до окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюється резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку № 104.

3. Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що:

3.1. 01.08.2022 між COMPANY OU "Technollion" (Естонія) (Продавець) та ТОВ «Елтранс Україна» (Покупець) укладено Контракт №0009, у п.1.1. якого зазначено: « 1.1.Продвець зобов`язаний поставити, а Покупець прийняти токарно-фрезерний обробляючий центр MULTICUT 630/3000S (МТС 630S 3000 120Т L HSK 100 SIN 840D sl), іменований у подальшому Товар, у кількості та за характеристиками, обумовлені у даному Контракті».

3.2. Судом досліджено докази, які слугували підставою для звернення позивача із відповідною заявою до відповідача: Заяву на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, від 29.12.2023; Специфікацію №1 від 01.08.2022 до Контракту №0009 від 01.08.2022; Додаткову угоду №1 від 01.08.2022 до Контракту №0009 від 01.08.2022; Додаткову угоду №1 від 10.11.2022 до Контракту №0009 від 01.08.2022; Специфікацію №1 від 01.08.2022 до Контракту №0009 від 01.08.2022 (Нова редакція від 10.11.2022); Додаткову угоду №2 від 10.11.2023 до Контракту №0009 від 01.08.2022; Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №2 від 20.09.2022; Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №6 від 11.11.2022; Платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №7 від 23.11.2022; Платіжну інструкція в іноземній валюті або банківських металах №8 від 26.04.2023; Лист ТОВ «Елтранс Україна» від 17.10.2022 за №1701/1022 на адресу COMPANY OU "Technollion"; Лист COMPANY OU "Technollion" від 18.10.2022 за №518/10-22 на адресу ТОВ «Елтранс Україна»; Лист COMPANY OU "Technollion" від 10.11.2023 за №295/UА-23 на адресу ТОВ «Елтранс Україна»; Лист KOVOSVIT MAS Machine Tools, a.s. від 06.09.2023 за місцем вимоги; Лист ТОВ «Елтранс Україна» від 08.09.2022 за №0801/0922 за місцем вимоги; Висновок Міністерства економіки України щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, від 10.01.2023 за №4432-09/1127-07; Висновок Міністерства економіки України щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, від 27.07.2023 за №4432-09/2799-07; Лист Міністерства економіки України від 23.08.2023 за №4432-09/44352-07 на адресу ТОВ «Елтранс Україна», Національного банку України, Державної податкової служби України; Заяву на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.

3.3. У Наказі Міністерства економіки України від 24.01.2024 за №2155 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, ТОВ ЕЛТРАНС УКРАЇНА» зазначено: «… Відповідно до статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції, абзацу шостого пункту 10 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 №104, наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.02.2019 №329 Про затвердження форми заяви на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, та Інструкції щодо її заповнення, форми висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.03.2019 за №218/33189, наказу Міністерства економіки України від 19.11.2021 №944 Про надання права підпису деяких наказів Міністерства економіки України та свідоцтв про реєстрацію представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності, на підставі документів, поданих ТОВ ЕЛТРАНС УКРАЇНА (від 29.12.2023, вх. від 29.12.2023 №07/123709-23), НАКАЗУЮ: Відмовити ТОВ ЕЛТРАНС УКРАЇНА у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком. …».

3.4. У Листі Міністерства економіки України від 26.01.2024 за №4432-10/6580-07 на адресу ТОВ «Елтранс Україна» зазначено: «… Департамент зовнішньоекономічної діяльності та торговельного захисту Мінекономіки повідомляє, що за результатом розгляду заяви ТОВ ЕЛТРАНС УКРАЇНА від 29.12.2023 (вх. Мінекономіки від 29.12.2023 №07/123709-23) та відповідно до абзацу шостого пункту 10 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 №104 (далі Порядок), Міністерство наказом від 24.01.2024 №2155 прийняло рішення про відмову у видачі висновку ТОВ ЕЛТРАНС УКРАЇНА за операціями, що здійснюються відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2022 №0009 (далі Контракт), укладеного з OU Technollion (Естонія). Статтею 13 Закону України Про валюту і валютні операції визначено, що за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку. Порядком визначено перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду. Пунктом 2 Порядку визначено виключний перелік окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, за якими Мінекономіки видається висновок, а саме: під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) виробничої кооперації; під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) консигнації; під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) у будівництві; під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) тендерної поставки; під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) гарантійного обслуговування; під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів; під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення. Водночас за результатом правової експертизи встановлено, що Контракт та його невід`ємні частини не відповідають вимогам до окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку. …».

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги, заперечень (відзиву) на касаційну скаргу:

4. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, Міністерство економіки України звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4.1. Підставами касаційного оскарження вказано, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, порушили норми процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України).

Зокрема, скаржник зазначає про неправильне застосування судами пункту 2 і абзацу 6 пункту 10 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 № 104.

5. Позивач у відзиві на касаційну скаргу просив залишити касаційну скаргу Міністерства економіки України без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 - без змін.

5.1. В обґрунтування своєї позиції ТОВ «Елтранс Україна» зазначає, що Порядком №104 визначено перелік документів, які подаються резидентом для отримання висновку, неподання яких має своїм наслідком відмову у видачі висновку, та таке рішення має містити причини відмови його видачі із посиланням на положення чинного законодавства.

Одночасно з цим вказує на те, що Порядком №104 не встановлено вимоги щодо постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів саме виробником. Також та обставина, що постачальник товару не є виробником цього товару не впливає на технічну складність цього товару, а тому твердження відповідача про те, що токарно-фрезерний обробний центр MULTICUT 630/3000S (МТС 630S 3000 120Т L HSK 100 SIN 840D sl) не є складним виробом, є хибним.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

6. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7. Норми матеріального права під час перевірки судом касаційної інстанції правильності їх застосування судами попередніх інстанцій застосовуються у редакції, яка була чинною на час правовідносин, щодо яких виник спір у цій справі.

8. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 № 959-XII (далі - Закон № 959-XII), Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII).

10. Зокрема Законом № 959-XII встановлено, що зовнішньоекономічна діяльність будується на окремих принципах здійснення такої та одним з таких принципів є - принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у: праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки; праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України; обов`язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України; виключному праві власності суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності на всі одержані ними результати зовнішньоекономічної діяльності (стаття 2 Закону).

11. Згідно з положеннями статті 5 Закону № 959-XII усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».

12. Законом № 2473-VIII визначено правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлено відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

13. Пунктом 2 частини 1 статті 12 цього Закону встановлено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити заходи захисту у вигляді встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

14. Частинами 3 та 4 статті 13 Закону № 2473-VIII встановлено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.

15. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 124) затверджено Положення про Міністерство економіки України.

У відповідності до пункту 1 вказаного положення Міністерство економіки України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, управління об`єктами державної власності, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, інноваційної діяльності в реальному секторі економіки, туризму та курортів (крім здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів), державних та публічних закупівель, а також державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів.

Відтак Мінекономіки є суб`єктом владних повноважень (центральним органом виконавчої влади), який наділений повноваженнями за окремими операціями з експорту та імпорту товарів продовжувати граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, шляхом видачі відповідного висновку (з урахуванням положень статті 13 Закону № 2473-VIII).

16. На виконання вимог Закону № 2473-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2019 № 104 затверджено Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.

17. Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він визначає механізм видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - висновки), перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду.

Його дія поширюється на всіх резидентів незалежно від форми власності.

18. Згідно з пунктом 2 Порядку № 104 висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, а саме:

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) виробничої кооперації - операціями з постачання сировини, матеріалів, вузлів, деталей, запасних частин, заготовок напівфабрикатів, комплектувальних та інших виробів галузевого і міжгалузевого призначення, що технологічно взаємозв`язані і необхідні для виготовлення кінцевої продукції;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) консигнації - операціями з реалізації товарів, відповідно до яких одна сторона (консигнатор) зобов`язується за дорученням іншої сторони (консигнанта) продати протягом визначеного часу дії угоди консигнації за обумовлену винагороду з консигнаційного складу від свого імені товари, які належать консигнанту;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) у будівництві - операціями з виробництва та постачання будівельних матеріалів, конструкцій, машин і механізмів, обладнання та матеріалів для виконання необхідних робіт;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) тендерної поставки - операціями з постачання товарів, замовлених за результатами міжнародних торгів (тендерів);

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) гарантійного обслуговування - експортними операціями з постачання товарів та проведення розрахунків частинами після підписання відповідних актів технічного приймання (випробовування, установки, монтажу, налагодження) товарів, а також проведення остаточних розрахунків після закінчення відповідного гарантійного періоду;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення - операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; операціями з постачання природного газу за контрактами з постачальниками природного газу, які здійснює Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та з транспортування (транзиту) природного газу іноземного власника для його подачі у визначені договором місця (точки) та проведення остаточних розрахунків після підписання відповідних актів.

19. При цьому абзацом 6 пункту 10 Порядку № 104 визначено, що у видачі висновку може бути відмовлено у разі, коли операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної пунктом 2 цього Порядку.

20. Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач звертався до відповідача із заявою про видачу висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за операцією з імпорту на підставі пункту 2 Порядку № 104, оскільки устаткування є технічно складним та згідно технологічного процесу виробництва не може бути виготовленим та поставленим на адресу товариства раніше 450 днів з дня отримання попередньої оплати. Тобто позивач у заяві просив надати висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за операцією з імпорту під час виконання зовнішньоекономічного контракту з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

21. Також суди встановили, що відповідач відмовив у видачі такого висновку з посиланням на абзац 6 пункту 10 Порядку № 104, оскільки за результатами правової експертизи встановлено, що Контракт та його невід`ємні частини не відповідають вимогам до окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку.

22. При цьому колегія суддів касаційного суду зазначає, що відповідно до норм частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Верховним Судом сформовано сталі висновки, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (наприклад постанова від 12.10.2023 у справі № 320/15179/21).

23. У цій справі позивач підставою позову вказував відсутність як у прийнятому за наслідками розгляду заяви про видачу висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за операцією з імпорту наказі, так і у надісланому на його реалізацію листі відповідача, підстав та мотивів відмови. Відтак вважав таке рішення не мотивованим та, відповідно, протиправним.

24. Проте суди попередніх інстанцій під час прийняття рішення виходили з того, що відповідач протиправно виснував про помилковість доводи відповідача про те, що оскільки контракт є договором купівлі-продажу, передбачає лише етап продажу і постачання товару та не передбачає безпосереднього виготовлення його саме постачальником, він не відповідає вимогам до окремих операцій з експорту та імпорту товарів, що здійснюється резидентами під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів), які визначені пунктом 2 Порядку. Між тим такі доводи позовна заява не містила, не подавав позивач і заяви про зміну підстав позову.

25. За таких обставин слід констатувати, що суди попередніх інстанцій самостійно поза доводами позовної заяви визначили підстави позову у цій справі, що суперечить статті 9 КАС України. При цьому друге речення частини 2 статті 9 у цьому випадку є незастосовним, оскільки оскаржене рішення відповідача не містить таких мотивів для відмови у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за операцією з імпорту, які вказані судами як помилкові.

26. Поза тим, колегія суддів касаційного суду зауважує, що пунктом 12 Порядку № 104 встановлено необхідність зазначати у рішенні про відмову у видачі висновку причини відмови з посиланням на положення законодавства. Вказану норму у контексті вимог частини 2 статті 2 КАС України та статей 71, 72 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-IX, чинного на час спірних правовідносин, варто розуміти так, що обґрунтування рішення відповідача повинно було забезпечити позивачу можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.

27. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідач вказаних вимог законодавства не дотримався, оскаржене рішення не обґрунтоване, не мотивоване. Його зміст не забезпечує правильне розуміння вказаного рішення. Відтак судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правильно визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства економіки України від 24.01.2024 за №2155 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, ТОВ «Елтранс Україна». Проте мотиви, з яких суди прийшли до такого висновку, є неправильними.

28. За наведених обставин рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства економіки України від 24.01.2024 за №2155 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, ТОВ «Елтранс Україна» на підставі статті 351 КАС України підлягають зміні у мотивувальній частині через неправильне застосування норм матеріального права (пункту 12 Порядку № 104, статей 71, 72 Закону України «Про адміністративну процедуру») та порушення норм процесуального права (статті 9 КАС України). Мотивувальна частина оскаржених судових рішень викладається у редакції цієї постанови. Відтак касаційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

29. Одночасно з цим суди правомірно обмежились частковим задоволенням позовних вимог і зобов`язали відповідача повторно розглянути заяву ТОВ «Елтранс Україна» на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, від 29.12.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, з огляду на те, що відповідачем не надано належної оцінки наданим позивачем в обґрунтування заяви доказам, рішення не мотивоване.

30. Зокрема відповідач: не надав оцінки наданим позивачем документам про те, що предметом зовнішньоекономічного договору є постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів; не обґрунтував відмову надати висновок належними і допустимими доказами та не вказав мотиви відмови. Вказані дії перебувають виключно у межах дискреційних повноважень Міністерства економіки України.

31. За наведених обставин суди попередніх інстанцій ухвалили в цій частині оскаржені судові рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 341, 349, 351, 355-356, 359 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства економіки України задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №280/3782/24 змінити, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови. В іншій частині - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Шарапа

Судді: Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін