Справа № 814/377/16
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2025-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 р.м. ОдесаСправа № 814/377/16

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шевчук О. А.

за участі секретаря - Алексєєвої Н. М.

представника ГУ ДПС у Миколаївській області Слюсаренко О. В.;

представниці ТОВ «НАРП» - адвоката Коваленко О. Л.;

представниці АТ «Українська оборонна промисловість» - адвоката Прудь О. В.

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі за позовом Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (правонаступник - ТОВ «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП») до Головного управління ДФС у Миколаївській області (правонаступник ГУ ДПС у Миколаївській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість»

В С Т А Н О В И В:

Історія справи.

У березні 2016 року Державне підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (далі - ДП «НАРП») звернулося до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі ГУ ДФС у Миколаївській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 25.02.2016:

- № про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 691 241 грн та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 172 801,25 грн;

- № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 300 465 грн та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 75 116,25 грн;

- № про зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного періоду за грудень 2014 року в сумі 262 432 грн;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 336 684 грн. та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 84 171 грн.

Пояснюючи обставини звернення до суду, ДП «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» пояснило, що у зв`язку з проведенням документальної планової перевірки за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, ГУ ДФС у Миколаївській області прийняло спірні податкові повідомлення рішення.

Не погоджуючись з наведеними вище податковими повідомленнями рішеннями, ДП «НАРП» наголошувало, що вони прийняті контролюючим органом з порушенням чинного законодавства України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з перевищенням повноважень.

Обґрунтовуючи наведену позицію, ДП «НАРП» стверджує, що висновок ГУ ДФС у Миколаївській області про заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток, збільшення суми грошового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та зменшення розміру від`ємного значення побудований на тому, що підприємство з здійснювало господарськи операції з відповідними контрагентами, за якими не встановлено факту товарності. За відповідним переліком контрагентів постачальників, контролюючий орган не визнав витрати та податковий кредит.

Водночас, на думку позивача, наведений висновок контролюючого органу не заснований на нормах Податкового кодексу України, а також на сформованої та усталеної практики Вищого адміністративного суду України про те, що наявність у платника податку (позивача) виданих йому продавцями товарів (послуг) податкових накладних, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, і сплати продавцем податку на додану вартість у складі товару, є достатніми підставами для формування податкового кредиту платника податку при реальному вчиненні господарських операцій.

Як заявляє ДП «НАРП», якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини, на думку позивача, не є підставою для позбавлення його відшкодування податку на додану вартість (далі ПДВ), у випадку коли він виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

На підтвердження викладеної позиції платник податку вказує, що товарно матеріальні цінності (далі ТМЦ) , які він отримав від контрагентів були використані в господарській діяльності при ремонті літаків ІЛ 78, які в подальшому були реалізовані за міжнародним контрактом з КНР та підприємством відповідно отриманий прибуток.

Окремо, ДП «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» звертає увагу, що при складанні посадовими особами контролюючого органу при проведенні перевірки актів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів, не проводилося дослідження їх первинних документів та номенклатури товару, що постачався на його користь.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 позов ДП «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» був задоволено.

Суд визнав протиправними скасував оскаржувані податкові повідомлення рішення від 25.01.2016 за № , № , № , № .

Задовольняючи позов та скасовуючи спірні податкові повідомлення- рішення, суд виходив із того, що в матеріалах справи наявні первинні документи стосовно контрагентів, які перелічені в акті перевірки: договори, податкові накладні, видаткові накладні, виписка з книги довіреностей, накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, товарно-транспортні накладні, лімітна відомість на відпуск матеріалів, платіжні доручення, що свідчать про сплату товару та послуг.

Суд звернув увагу, що в акті перевірки щодо кожного контрагента зазначено, що ДП оприбуткувало товар, що підтверджується Журналом-ордером та відомістю по рахунку 631, а отримані від контрагентів ТМЦ використав при ремонті літаків Іл-78 № , № , що підтверджується лімітними відомостями, актами установки.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 апеляційна скарга ГУ ДФС у Миколаївській області залишена без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, що угоди, укладені ДП «НАРП» з контрагентами спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням вільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Як зазначив суд, товар та послуги, які придбавалися позивачем, притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу витрат спірного періоду, бюджетного відшкодування та від`ємного значення з податку на додану вартість за результатами господарської діяльності з контрагентами, зазначеними в акті перевірки є правомірним.

Постановою Верховного Суду від 12.04.2024 касаційну скаргу ГУ ДПС у Миколаївській області, яке являлося правонаступником ГУ ДФС у Миколаївській області, задоволено частково.

Суд касаційної інстанції скасував постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016, а справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову ДП «НАРП», Верховний Суд вважав, що суди попередніх інстанцій не надали будь-якої оцінки доводам податкового органу щодо обставин, викладених у акті податкової перевірки, а також фактичним обставинам здійснення господарських операцій між ДП «НАРП» та вказаними, в акті перевірки, контрагентами, з посиланням на відповідні докази.

На думку суду касаційної інстанції, суди попередніх інстанцій, не перевірили та, у мотивувальних частинах своїх рішень, не вказали, мотивів неврахування окремих доказів, тоді, як вказані обставини входять до предмету доказування і підлягають обов`язковому встановленню судом, оскільки, зокрема, статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Верховний Суд звернув увагу, що, на дату ухвалення оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, були постановлені ухвала Дніпровського районного суду міста Херсона від 03.10.2014 у кримінальній справі № 1-кп/666/339/14 та вирок Приморського районного суду міста Одеси від 19.02.2014 у кримінальній справі №522/2704/14-к.

На думку суду касаційної інстанції, поверховий підхід та неповнота при з`ясуванні обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій вимагають повторного і більш ретельного дослідження їх судом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

За новим розглядом справи Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення від 30.12.2024 про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (далі- ТОВ «НАРП») та про скасування спірних податкових повідомлень рішень.

Слід відзначити, що ДП «НАРП», 09.12.2021 був перетворений на ТОВ «НАРП» та в цій справі має статус правонаступника.

Суд першої інстанції дослідив господарські операції ТОВ «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» стосовно придбання товарів (робіт, послуг) у ПП «Фрайбург Стил», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Промінвест-Групп», ТОВ «Базтрейд АГРО», ПП «Техмашсервіс-2004», ТОВ «Мега-ПРОЕКТ», ТОВ «Маркет Продакт», ПП «Фірма «Промімпекс», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Карбон-ЮГ», ТОВ «Авіафінсервіс», ПП ВКФ «Промзварка», ТОВ «ТЕХОПТ-2013», ПП «ЛЄМ», ТОВ «ПОЛО-ГРУП», ТОВ «Ріст», ТОВ «Стройсервіс Миколаїв».

Також, ураховуючи зауваження Верховного Суду, суд дослідив ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.10.2014 у справі №666/6653/14-к (кримінальне провадження №1-кп/666/339/14), якою задоволено клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності директора ТОВ «Карбон-Юг» ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за №0000085, внесеного 18.09.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України(далі КК України).

Суд установив, що вчинення кримінального правопорушення відбулось 18.09.2012, водночас, господарська операція між ТОВ «Карбон-Юг» та ДП «НАРП» відбувалась у січні 2013 року, оскільки ПДВ, обчислений з вартості поставлених товарів від ТОВ «Карбон-Юг», ДП «НАРП» включило до податкового кредиту в січні 2013 року на суму 114 800,0 грн.

Окрім цього, суд звернув увагу, що господарські взаємовідносини між ДП «НАРП» та ТОВ « Карбон- Юг» вже були предметом розгляду в судовій справі № 814/3110/13-а, за результатом розгляду якої, було ухвалено рішення від 06.11.2013 про задоволення позову ДП «НАРП» до податкового органу та скасування податкових повідомлень рішень про зменшення позивачу від`ємного значення з ПДВ.

За таких обставин, суд поважав, що наведена вище ухвала Дніпровського району суду м. Херсон не може бути свідченням безтоварності господарської операції або виключно документального її оформлення, а отже не підлягає врахуванню під час розгляду даної судової справи.

Досліджував суд першої інстанції також і судове рішення у справі №821/4060/13-а, відповідно до якого ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області було відмовлено в задоволенні вимог до ТОВ «Карбон-Юг» про скасування державної реєстрації та припинення юридичної особи.

Дослідивши вирок Приморського районного суду м. Одеса від 19.02.2014 у справі №522/2704/14-к, суд першої інстанції виснував, що він також не повинен бути врахований при розгляді даної справи, оскільки в ньому не наведені первинні документи, які складалися за операціями між ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» та ДП «НАРП».

Примітним є те, як зазначив суд, що в акті перевірки зазначено про те, що станом на 31.12.2014 залишок ТМЦ», придбаних ДП «НАРП у ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» становить 34 456 грн, в той час коли вартість товарів становить 48 206 грн (без урахування ПДВ). Вказане, на думку суду, є підтвердженням не лише про надходження ТМЦ від вказаного постачальника до позивача, а й поступового використання позивачем придбаного товару у виробничій діяльності.

Досліджуючи господарські відносини ДП «НАРП» з контрагентом ТОВ «Авіафінсервіс», суд встановив, що претензії контролюючого органу до вказаного контрагента складалися з того, що останній укладав правочини з сумнівними постачальниками.

Водночас, як установив суд, ТОВ «Авіафінсервіс», оскаржило податкові повідомлення- рішення, що були прийняті податковим органом, за результатами його перевірки і відповідно до судового рішення від 13.11.2014 у справі №814/2985/14, оскаржувані податкові повідомлення-рішення були скасовані.

Наступні господарські операції, які досліджував суд першої інстанції, це операції між ДП «НАРП» як Покупцем та ТОВ «Маркет Продакт» як Постачальником.

Не визнаючи товарність вказаних операцій, ГУ ДФС у Миколаївській області, указувало в акті перевірки на протокол допиту, в якості свідка, директора ТОВ «Маркет Продакт» ОСОБА_2 , проведеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000012.

Дана особа пояснювала, що за грошову винагороду, без мети здійснення господарської діяльності, зареєструвало дане товариство. Будь якого відношення до ведення фінансово господарської діяльності не має

Однак, суд першої інстанції встановив, що, починаючи з 2013 року, жодних процесуальних дій з боку правоохоронних органів, у цьому кримінальному провадженні не було проведено, а відтак, керуючись приписами статті 49 Кримінального кодексу України, дійшов висновку, що вказане кримінальне провадження є закритим

З цього приводу суд зауважив, що відповідно до практики Верховного Суду тільки обставини встановлені вироком суду, можуть бути покладені в основу висновків щодо наявності чи відсутності допущених податкових порушень, а тому цитування протоколу допиту у даному кримінальному провадженні є безпідставним.

З приводу відсутності письмового договору між ДП «НАРП» ТОВ «Техномашсервіс-2004», суд покликаючись статті 181 та 184 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статті 206 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заявив про відсутність заборони вчиняти правочини в усній формі, а відтак, наявність або відсутність договору не має жодного значення для податкового обліку платника податків.

Встановлюючи підстави, які слугували контролюючому органу для висновку про нереальність господарської операції між ДП «НАРП» та ПП «Фрайбург Стил», суд першої інстанції установив, що це є знову протокол допиту в якості свідка директора ТОВ «Маркет Продакт» ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000012.

Проте, як заявив суд, указані покази не мають жодного значення для операцій з ПП «Фрайбург Стил», у зв`язку з чим їх використання під час розгляду даної справи є безпідставним.

Перевіряючи реальність господарських операцій між ДП «НАРП» (Покупець) та ТОВ «Атрам-Трейдінг» (Постачальник), а також між ДП «НАРП» (Покупець) та ТОВ «Промінвест-Груп» (Постачальник), що відбувались в липні 2013, суд установив, що контролюючий орган в акті перевірки установив, що товар Постачальником поставлявся за умови попередньої 100% оплати.

Разом з тим, в акті перевірки вказано, що податкові накладні були складені раніше, ніж відбулось постачання товарів, а відтак підставою для включення ДП «НАРП» ПДВ до складу податкового кредиту є саме перерахування авансу, а отже така операція не пов`язана з фактом постачання ТМЦ.

Наведене як вважав суд першої інстанції свідчить про безпідставність та не аргументованість висновків контролюючого органу і, як наслідок є свідченням протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Правочини між ДП «НАРП» із ТОВ «Базтрейд Агро» суд оцінив як реальні, зазначивши, що відсутність між сторонами укладеного в письмовій формі договору, в розумінні статей 181 та 184 ГК України та 206 ЦК України не є обов`язковим, оскільки договір може укладатися в усній формі.

Досліджуючи доводи ГУ ДФС у Миколаївській області про відсутність настання реальних наслідків за правочинами між ДП «НАРП» та ТОВ «Маркет Продакт», у зв`язку з наявністю кримінального провадження щодо керівника даного товариства ОСОБА_3 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 09.07.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 3 статті 212, а також частиною 1 статті 205 КК України, суд першої інстанції, дослідивши інформацію, зазначену в Єдиному державному реєстрі судових рішень, встановив, що кримінальне провадження стосується ТОВ «Грейнтрейдінг», а не ТОВ «Мега Проект», а операції, що досліджувалися, стосуються 2014 року, в той час коли ГУ ДФС у Миколаївській області в акті перевірки зазначило про грудень 2013 року.

З огляду на наведене, суд наголосив, що протокол допиту ОСОБА_3 не може бути застосований під час розгляду даної судової справи, оскільки не має жодного значення, адже основоположним для встановлення фактів протиправної діяльності контрагента є вирок суду у кримінальному провадженні.

Правочини, укладені між ДП «НАРП» (Покупець) та ПП ВКФ «Промзварка» (Постачальник) на переконання суду, мали реальний характер та несли за собою правові наслідки.

Аналогічних висновків суд першої інстанції дійшов, розглядаючи правомірність формування ДП «НАРП» податкового кредиту за господарськими взаємовідносинами між ТОВ «Промелектроніка» та ДП «НАРП», які відбувались у травні-липні, грудні 2013 року, січні-вересні, листопаді - грудні 2014 року.

Такі висновки суд обґрунтовував наявністю судових рішень, які набрали законної сили про неправомірність коригування контролюючим органом облікових показників ПДВ, в частині його включення до складу податкового кредиту.

Вирішуючи питання чи допустив ДП «НАРП» завищення витрат на суму 43 500 грн у зв`язку з придбанням у ТОВ «Техоптстроймонтаж» (до 12.12.2014 - ТОВ «Техопт-2013») генератора ГТ60П46А (видаткова накладна від 01.12.2014 №136, податкова накладна від 01.12.2014 №4), придбаного за ціною 52 200,0 грн, у тому числі ПДВ - 8 700 грн, суд першої інстанції виснував про відсутність такого порушення, з огляду на наявність первинних документів бухгалтерського обліку.

Водночас, суд першої інстанції звернув увагу, що контролюючий орган зазначаючи про завищення витрат, не указує на завищення податкового кредиту, що є, на думку суду, суперечливим.

Розглядаючи питання щодо завищення позивачем витрат за взаємовідносинами з ТОВ «ЛЄМ, у зв`язку з відсутністю у даного контрагента трудових ресурсів, суд застосував до спірних правовідносин, правовий висновок Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №1740/2194/18 про те, що відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції.

Досліджуючи правильність висновків контролюючого органу про завищення ДП «НАРП» витрат за господарськими операціями з ТОВ «РІСТ» та ТОВ «Стройсервіс Миколаїв», суд установив, що в акті перевірки містяться розрахунки таких витрат з різними сумами. Суд поважав, що цій недолік пов`язано з недослідженням певних первинних документів.

Не погоджуючись з тим, що за результатами господарських взаємовідносин між ДП «НАРП» (Покупець) ТОВ «Поло-Груп» (Постачальник), Покупець завищив амортизаційні відрахування на суму 123 000 грн, суд першої інстанції, проаналізувавши наведену в акті перевірки кореспонденцію рахунків бухгалтерського обліку, дійшов висновку, що придбані бібліотечні фонди були включені до складу собівартості продукції, яка виготовлялась в той час підприємством, а відтак відсутні підстави для таких нарахувань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим ГУ ДПС у Миколаївській області, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції скаржник зазначає ти ж самі обставини, які вказані в акті перевірки, які були предметом розгляду суду апеляційної інстанції 30.08.2016 та Верховного Суду 12.04.2024.

Додатково скаржник наголошує про наявність доказів стосовно доведенності вини керівників та засновників ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» та ТОВ «Карбон-Юг» про створення останніми суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) для вчинення непідприємницьких дій.

В апеляційній скарзі містяться доводи про відсутність здійснення господарської операції між ДП «НАРП» (Покупець) та ПП «Фрайбург Стил» (Постачальник) щодо постачання товару у вигляді муфт, представник ГУ ДПС у Миколаївській області продовжує наполягати на показання, в якості свідка, перевізника вказаного товару, а саме директора ТОВ «Маркет Продакт» ОСОБА_2 .

Як стверджує скаржник, відповідно до протоколу допиту даної особи, у кримінальному провадженні №000012, встановлено, що вона не підписувала жодних документів від ТОВ «Маркет Продакт» та не має жодного відношення до діяльності підприємства.

До того, скаржник зауважує про відсутність у ПП «Фрайбург Стил» трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей для здійснення будь-якого виду діяльності, а відтак неможливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій між ДП «НАРП» та ПП «Фрайбург Стил», а саме: неможливо підтвердити джерело походження товару, який ПП «Фрайбург Стил» у серпні-вересні 2013 року був реалізований, транспортування (рух) товарно-матеріальних цінностей в зв`язку з відсутністю необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Стверджуючи про те, що ДП «НАРП» зависило собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) в сумі 105 000 грн за господарськими взаємовідносинами ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», представниця ГУ ДПС у Миколаївській області вказує про відсутність всіх ТТН, виписаних автоперевізником «Гюнсел» на адресу ДП «НАРП», які засвідчили б факт перевезення та доставки вантажу в повному обсязі.

Також, звертає увагу, на вирок суду, в якому встановлено, що директор, головний бухгалтер та засновник підприємства ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» заявила до своєї непричетності ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, оскільки зареєструвало вказане товариство за грошову винагороду.

Завищення, з боку ДП «НАРП», собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) в сумі 56 542 грн, контролюючий орган пояснює неможливістю підтвердження джерела походження товару, який у квітні 2013 року реалізовувало ТОВ «Промінвест-Групп», у зв`язку з відсутністю необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, а саме відсутність персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Також наголошується, що ДП «НАРП» не надало всіх ТТН, виписаних автоперевізником «Автолюкс» на адресу ДП «НАРП», які засвідчили б факт перевезення та доставки вантажу в повному обсязі.

Завищення позивачем собівартості придбаних у ТОВ «Базтрейд Агро» ПП «Фірма «Промімпекс», ПП ВКФ «Промзварка» товарів (робіт, послуг) контролюючий орган пояснює тим, що неможливо підтвердити джерело походження товару, його транспортування (рух). Також у вказаних підприємств відсутні необхідні умови для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Зокрема, стосовно завищення ДП «НАРП» собівартості придбаного та списаного у ПП «Фірма «Проімпекс» рукаву авіаційного на суму - 756,28 грн, ГУ ДПС у Миколаївській області заявляє про те, що ПП «Фірма «Проімпекс» за місцем реєстрації не знаходиться, не звітує до податкового органу, а відтак, неможливо підтвердити реальність здійснення даної господарської операції.

Стосовно завищення собівартості придбаних у ПП ВКФ «Промзварка» товарів на суму 47 490 грн, податкова наголошує на відсутність сертифікатів походження товару та їх якісні характеристики.

Завищення собівартості придбаних товарів у ТОВ «Базтрейд Агро» на суму 7 927 грн. пояснюється відсутністю документів, які б підтверджували факт перевезення та доставки вантажу.

Указуючи про завищення ДП «НАРП» собівартості придбаних у ПП Техмашсервіс-2004 товарів, контролюючий орган зауважував, що при дослідженні, наданих до податкової перевірки актів здачі - приймання робіт (надання послуг) по організації транспортно - експедиційних послуг, виконавцями яких є ТОВ «Транспортна компанія «САТ», ТОВ «Нова пошта», ТОВ «Делівері», ТОВ «Нічний Експрес» та інших підприємств, щодо перевезення вантажів по Україні було встановлено, відсутність обов`язкових реквізитів, а саме від якого підприємства отримано цей або інший товар, номенклатура, яка кількість та яка вартість однієї одиниці товару та яка взагалі загальна вартість партії цього товару. Переважно в актах одним рядком зазначено: здійснено перевезення вантажу або транспортно - експедиційні послуги, напрямок перевезення, сума за послуги з ПДВ та без ПДВ, в де яких наданих актах (наприклад ТОВ «Нова пошта»), крім вищевказаного є ще найменування товару.

Завищення, з боку ДП «НАРП», собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) в сумі 8 964 грн за господарськими взаємовідносинами з ТОВ «Мега-Проект», пов`язано, на думку ГУ ДПС у Миколаївській області, насамперед з тим, що невстановлені особи використовували ТОВ «Мега Проект» з метою прикриття незаконної діяльності, яка спрямована на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Наведене, як зазначає скаржник, випливає з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000158 від 09.07.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 212, частиною 1 статті 212, частиною 1 статті 205 КК України, в якому, в якості свідка був допитаний директор та засновник ТОВ «Мега-Проект» - ОСОБА_3 .

Указуючи на завищення собівартості ДП «НАРП» придбаних послуг в сумі 6 034 грн, за господарськими взаємовідносинами з ТОВ «Маркет Продакт», ГУ ДПС у Миколаївській області в апеляційній скарзі заявляє про відсутність у вказаного контрагента складських приміщень, наявності автомобільного чи іншого транспорту, устаткування та трудових ресурсів, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Також звертається увага на наявність кримінального провадження №000012, в якому надавав покази, в якості свідка, засновник та керівник ТОВ «Маркет Продакт» ОСОБА_2 . Дана особа, як стверджував скаржник, заперечувала свою участь у здійснення фінансово господарської діяльності даного товариства.

Указуючи в апеляції про завищення ДП «НАРП» собівартості придбаних у ТОВ «Промелектроніка» радіотоварів та електрокомплектуючих товарів на суму 12 544 795 грн, контролюючий орган звертає увагу на те, що до податкової перевірки не надано сертифікатів походження придбаних товарно матеріальних цінностей, відсутні інші документи, які свідчать про походження ТМЦ та їх якісні характеристики.

За таких умов, скаржник висновує про неможливість встановити походження товару, який зазначено в видаткових накладних, виписаних ТОВ «Промелектроніка» на адресу ДП «НАРП».

Не визнаючи господарські операції ДП «НАРП» з ТОВ «Карбон ЮГ» та заявляючи про завищення позивачем собівартості придбаних товарів на суму 574 000 грн, представниця ГУ ДПС у Миколаївській області наголошує про наявність стосовно керівника та засновника даного товариства ОСОБА_1 судового рішення про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 205 КК України у зв`язку з закінчення строків притягнення відповідно до статті 49 Кримінального кодексу України. При цьому, вона звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності відбулося не за обставинами, які реабілітуючи.

Окремо, в апеляції наголошується, що основним видом діяльності ТОВ «Карбон-Юг» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин

Однак, як стверджує скаржник, реалізовуючи ДП «НАРП» такі запчастини як авіаприлади, товариство здійснювало непритаманну для нього діяльність.

Зауважується, що податкові декларації з податку на прибуток за 2012-2013 роки, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ), а також фінансову звітність суб`єкта малого підприємництва, за вказаний період, ТОВ «Карбон-Юг» до податкового органу за місцем реєстрації підприємства не подавало. Окрім того, відсутні документи, що підтверджують джерело походження товару, його транспортування на адресу ДП «НАРП».

Господарські взаємовідносини щодо придбання товару на суму 205 623 грн між ДП «НАРП» та ТОВ «Авіафінсервіс» оцінені контролюючим органом як нереальні, у зв`язку з тим, що відсутні сертифікати походження ТМЦ, інші документи, які свідчать про їх походження, а також щодо його транспортування.

Зазначаючи про порушення ДП «НАРП» пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, що виразилося у безпідставному включенню до податкового кредиту вартість ТМЦ, отриманих від ТОВ «Атрас Трейдінг», ГУ ДПС у Миколаївській області зазначає про непідтвердження джерела походження товару, його транспортування (рух) у зв`язку з відсутністю необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

ГУ ДПС у Миколаївській області вважає, що ДП «НАРП» на порушення пунктів 138.1, 138.2 статті 138, завищило витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування з податку на прибуток в розмірі 942 850,00 грн у зв`язку з проведеними ПП «ЛЄМ» робіт з обстеження технічного стану та паспортизації будівель і споруд ДП «НАРП».

Головним доводом для такого ствердження є відсутність у ПП «ЛЄМ» необхідної кількості працівників та основних засобів для виконання комплексу робіт та послуг на адресу ДП «НАРП» у відповідних періодах.

Стверджує скаржник також про завищення ДП «НАРП» фактичних обсягів по ремонтним роботам підприємствами-виконавцями ТОВ «РІСТ» та ТОВ «Стройсервіс Миколаїв» за 2014 рік на суму 27 553 грн, посилаючись при цьому, на висновки аудиторського звіту від 09.04.2015, проведеного Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області.

Описуючи останнє, з боку позивача, податкове правопорушення, ГУ ДПС у Миколаївській області вказує про завищення, останнім, показників у рядку 06.1 Декларації «Адміністративні витрати» за 2014 рік, всього на суму 123 000 грн від вартості бюлетенів, зазначених у видатковій накладній, виписаної ТОВ «Поло-Груп».

Обґрунтовуючи наведене, контролюючий орган наголошує на встановлення, в процесі податкової перевірки, невідповідності дати реєстрації бюлетенів в бібліотеці ДП «НАРП» з датою, зазначеною у видатковій накладній, яка засвідчує факт реалізації бюлетенів ТОВ «Поло-Груп» Тобто, як пояснює скаржник, бюлетені зареєстровані в бібліотеці раніше, ніж фактично куплені у постачальника.

Зауважено, що у видатковій накладній від ТОВ «Поло-Груп» в графі «Замовлення» відображено дату договору, на підставі якого здійснювались взаємовідносини між підприємствами, а саме - від 13.11.2013, проте до перевірки надано договір від 12.09.2013, посилання на який в накладній немає.

Також скаржник наголошує, що візуальний огляд бюлетенів, свідчить про те, що вони ТОВ «Поло-Груп» не розроблялися, оскільки введені в дію заступником командира в/ч НОМЕР_1 у 1989 році та мають вигляд ксерокопії на якому відбиток «контрольний примірник».

Отож висновується про недоведеність придбання та використання бюлетенів ДП «НАРП» в господарської діяльності та їх списання на амортизацію (100%) .

ТОВ «НАРП» у відзиві на апеляцію указує на її необґрунтованість та на відсутність підстав для її задоволення.

Одним із доводів відзиву є те, що факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, якщо іншими наданими доказами рух товару і зміни в активах / зобов`язаннях платника податків підтверджуються.

Також ТОВ «НАРП» звертає увагу, що контролюючий орган, обґрунтовуючи відсутність «джерела походження товару» посилається виключно на дані ЄРПН. Однак, на думку позивача, дані ЄРПН не можуть бути єдиним беззаперечним доказом з цього приводу.

Покликаючись на усталену практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, ТОВ «НАРП» наголошує, що не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже чинне законодавство передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Представниця ГУ ДПС в Одеській області у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Адвокат Коваленко та представниця третьої особи адвокат Прудь О.В. заперечували проти задоволення апеляції, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи.

ДП «НАРП», в періоді, що був предметом податкової перевірки, проводив господарську діяльність, яка була пов`язана з реалізацією літаків ІЛ -78, обслуговуванням військової та спеціальної техніки для вітчизняних та закордонних замовників.

Починаючи з 16.12.2015 по 28.01.2016 ГУ ДФС у Миколаївській області провело документальну планову виїзну перевірку ДП «НАРП» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014.

За результатами податкової перевірки був оформлений акт від 04.02.2016 № 4/14-29-22-02-09794409.

За висновками даного акта ДП «НАРП» порушило:

статтю 137, пункти 138.1, 138.2 статті 138, підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 144.1 статті 144, пункту 146.3 статті 146 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на загальну суму 704 177 грн.;

пункти 198.3, 198.6 статті 198, пункт 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що стало наслідком заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за період, який перевірявся, на загальну суму 336 684 грн;

пункти 198.3, 198.6 статті 198, пункти 200.1, 200.3, 200.4, 200.6 статті 200 Податкового кодексу України, що стало підставою для завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 300 465,00 грн та завищення залишку від`ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, за грудень 2014 року на загальну суму 262 432,00 грн.

Контролюючий орган, в процесі проведення податкової перевірки дійшов висновку, що ДП «НАРП» неправомірно сформував витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування та податковий кредит за господарськими операціями з придбання товарів (робіт, послуг) у ПП «Фрайбург Стил», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Промінвест-Групп», ТОВ «Базтрейд АГРО», ПП «Техмашсервіс-2004», ТОВ «Мега-ПРОЕКТ», ТОВ «Маркет Продакт», ПП «Фірма «Промімпекс», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Карбон-ЮГ», ТОВ «Авіафінсервіс», ПП ВКФ «Промзварка», ТОВ «ТЕХОПТ-2013», ПП «ЛЄМ», ТОВ «ПОЛО-ГРУП», ТОВ «Ріст», ТОВ «Стройсервіс Миколаїв».

Підставами для таких висновків стало відсутність сертифікатів походження товару, інших документів які свідчать про джерело їх походження та якісні характеристики, недостатність документів про транспортування товару від Постачальника до Покупця.

Також в акті зазначається про наявність кримінальних проваджень стосовно деяких контрагентів, в яких керівники та засновники заперечують свою участь у здійснення господарської діяльності, оскільки зареєстрували відповідні підприємства за грошову винагороду.

Наголошується в акті податкової перевірки також на тому, що у контрагентів ДП «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» відсутні об`єкти оподаткування за операціями з придбання та продажу товарів (послуг) у підприємств-постачальників/покупців за період, що перевірявся, відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, прослідковується проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання.

На підставі висновків указаного акта ГУ ДФС у Миколаївській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 25.02.2016:

№ про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 691 241 грн та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму172 810,25 грн;

№ про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 336 684 грн, та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 84 171 грн;

№ 000162202 про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 300 465,00 грн. та про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 75 116,25 грн;

№ про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість за грудень 2014 року на суму 262 432,00 грн.

ДП «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», 09.12.2021 був перетворений на ТОВ «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП», яке являється його правонаступником.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені у статті 44 Податкового кодексу України.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Абзацом 1 пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) , первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Визначення поняття господарської операції також наведене у статті 1 Закону № 996-XIV , згідно положень якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин 1 та 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язане не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Положеннями пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що Витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За приписами підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України , податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, у податковому обліку понесені витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат. І тільки за повної відсутності таких документів, або у разі, коли такі документи є недостовірними, тобто не відображають реальних подій (господарської операції), витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування та податковий кредит можуть вважатися не підтвердженими.

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів такого платника, придбання такого товару (робіт, послуг) з метою використання у господарській діяльності, наявності первинних документів, які підтверджують понесені витрати, платник податку має право на віднесення таких витрат до витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, а податку на додану вартість - до складу податкового кредиту.

Тобто, право на формування податкової вигоди виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Визначаючи межи апеляційного перегляду в даній справі, з урахуванням висновків та мотивів Верховного Суду, з яких були скасовані рішення судів попередніх інстанцій, колегія суддів висновує з того, що спірним, в цій справі залишилися питання реальності вчинених, ДП «НАРП», правочинів з контрагентами, в особі ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» та ТОВ «Карбон-ЮГ».

Як відзначив Верховний Суд, на дату, ухвалення оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, були постановлені ухвала Дніпровського районного суду міста Херсона від 03.10.2014 у кримінальній справі № 1-кп/666/339/14 стосовно керівника ТОВ «Карбон-ЮГ» ОСОБА_1 та вирок Приморського районного суду міста Одеси від 19.02.2014 у кримінальній справі № 522/2704/14-к стосовно директора ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» ОСОБА_4 .

Разом з цим, як відзначив суд касаційної інстанції, суди попередніх інстанцій не надали будь-якої оцінки вказаним обставинам, з посиланням на відповідні докази, а також не перевірили та у мотивувальних частинах рішень не вказали, мотивів їх неврахування.

На переконання Верховного Суду, вказані обставини входять до предмету доказування, підлягають обов`язковому встановленню судом, оскільки, зокрема, статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Отож, переходячи до дослідження наведених вище питань, колегія суддів установила таке.

Основним видом діяльності ТОВ «Карбон-ЮГ» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Дане товариство було зареєстровано платником ПДВ 20.09.2012, анульоване дане свідоцтво було 14.05.2013.

Директором даного підприємства являвся ОСОБА_1 , який відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.10.2014 у справі №666/6653/14-к (кримінальне провадження №1-кп/666/339/14) був звільнений від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 205 КК України. Звільнення від відповідальності відбулося у зв`язку з закінчення строку притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до статті 49 КК України.

Під час допиту, ОСОБА_1 поясняв, що 18.09.2012 року зареєстрував ТОВ «Карбон-ЮГ» на своє ім`я, виключно за грошову винагороду, без мети здійснення будь якої господарської діяльності.

За господарськими взаємовідносинами, які відбувалися в січні 2013 року між ДП «НАРП» (Продавець) та ТОВ «Карбон-ЮГ» (Покупець), ДП «НАРП» сформувало податковий кредит в сумі 114,80 грн. Податковий кредит був сформований за рахунок придбання ДП «НАРП» у ТОВ «Карбон-ЮГ», авіаційних агрегатів до літака ІЛ-76.

До витрат, що враховуються при визначення об`єкта оподаткування, у складі собівартості за 2013 рік ДП «НАРП» зазначило 574 000 грн.

Як зазначено в акті перевірки, ТОВ «Карбон-ЮГ», не знаходилося за податковою адресою, не подавало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток за 2012 2013 роки, податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2012 2013 роки, а також фінансову звітність суб`єкта малого підприємництва.

Суд першої інстанції, не погоджуючись з доводами контролюючого органу про відсутність правових наслідків вчиненої господарської операції між наведеними суб`єктами господарювання, відзначив про наявність судового рішення від 06.11.2013 у справі № 814/3110/13-а, в якому досліджувалося питання правомірності податкового повідомлення рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 114 800 грн за господарськими взаємовідносинами з ТОВ «Карбон-ЮГ» щодо купівлі-продажу авіаційних агрегатів до літака ІЛ-76.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.11.2013 у вказаній справі було визнано протиправними та скасовано наведене вище податкове повідомлення рішення.

Досліджуючи дане рішення, колегія суддів установила, що воно побудовано на тому, що у ДП «НАРП», як на момент проведення перевірки, так і під час судового розгляду даної справи, були в наявності всі належним чином оформлені документи, передбачені законодавством.

Попри те, що на момент ухвалення цього рішення існувало кримінальне провадження щодо директора ТОВ «Карбон-ЮГ», яке було порушено 07.11.2012, суд першої інстанції не надав цьому оцінку та не досліджував дані обставини.

Водночас, на даний момент, вина ОСОБА_1 у створенні юридичної особи з метою прикриття незаконної діяльності, доведена у судовому порядку, про що свідчить ухвала суду, в якій провадження закрито, але не за реабілітуючими обставинами.

Довід суду першої інстанції, що суттєвим моментом у вказаних правовідносинах є те, що вчинення кримінального правопорушення відбулось 18.09.2012, в той час коли господарська операція між ТОВ «Карбон-Юг» та ДП «НАРП» відбувалась у січні 2013 року, колегія суддів до уваги не бере, оскільки господарську діяльність ТОВ «Карбон-ЮГ» вело щонайменше до травня 2013 року.

Є важливим, на думку суду апеляційної інстанції, поряд з викладеним вище, звернути увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду в пункті 32 постанови від 03.07. 2018 у справі № 917/1345/17 наголошувала, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Отже, за наведеного правового регулювання, згадане вище судове рішення про скасування податкового повідомлення рішення № про зменшення ДП «НАРП» суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму 114 800 грн, за господарськими взаємовідносинами з ТОВ «Карбон-ЮГ», не має для вирішення цього спору преюдиційне значення.

Досліджуючи господарські операції, що відбувалися у березніквітні 2013 між ДП «НАРП» та ТОВ «Компанія Глобал-Маркет», колегія суддів установила наступне.

Основний вид діяльності ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» неспеціалізована оптова торгівля. Директором даного підприємства є ОСОБА_4 , яка відповідно до вироку Приморського районного суду від 19.02.2014 була визнана винною та засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 205 КК України та їй було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 8500 грн.

За змістом указаного вироку ОСОБА_4 у грудні 2012 року, не маючи наміру займатися діяльністю підприємства, пов`язаної з виробництвом товарів, виконанням робіт або наданням послуг, діючи з корисливих спонукань, погодилась на пропозицію невстановлених слідством осіб за грошову винагороду перереєструвати ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» (код ЄРДПОУ 38234768) на своє ім`я та стати єдиним його засновником та директором, усвідомлюючи при цьому, що вказане товариство придбавається з метою прикриття незаконної діяльності, передбачаючи, при цьому, можливість спричинення державі матеріальної шкоди в результаті такої незаконної діяльності

01.02.2013 була проведена перереєстрація вказаної юридичної особи.

Як установлено матеріалами даної кримінальної справи, перереєстрація ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» на громадянку ОСОБА_4 , надала можливість невстановленим особам, під виглядом зовні законної діяльності, без відому засновника та директора вказаного фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, здійснювати незаконні фінансові операції, шляхом здійснення безтоварних господарських операцій.

Зі змісту вироку випливає, що обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 205 КК України визнала повністю та підтвердила, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За змістом акта податкової перевірки встановлено, що на підставі договорів поставки між ДП «НАРП» (Покупець) та ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» (Постачальник) придбавався інструмент, вартість якого враховувалася при визначення об`єкта оподаткування в 2013 році в сумі 13 750 грн та бібліотечні фонди в сумі 105 000 грн.

ПДВ в сумі 9 641,2 грн, за вказаним господарськими операціями ДП «НАРП» включило до податкового кредиту до декларації за березень 2013 року та ПДВ в сумі 21 000 грн до декларації за квітень 2013 року.

Також під час перевірки виявлено, з боку ДП «НАРП», порушення положень пункту 144.1 статті 144 та пункту 146.3 статті 146 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено амортизаційні нарахування за бібліотечними фондами з вартості отриманих посібників з технічної експлуатації від ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» на загальну суму 105 000,0 грн, які не пов`язані з господарською діяльністю підприємства.

Зокрема, як встановлено контролюючим органом, на підставі договору поставки між ДП «НАРП» (Покупець) та ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» (Постачальник) від 03.04.2013 закуповувалися посібники «Керівництво по технічній експлуатації ІЛ-78: «Строк Служби», «Аеродромне обслуговування» і таке інше.

Вартість вказаних бібліотечних фондів ДП «НАРП» відносить до складу бібліотечних фондів та в 2013 році списує амортизацію за 2013 рік в розмірі 105 000 грн. на витрати, яку включає до декларації з податку на прибуток за 2013 рік в загальній сумі. 105 000 грн.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, колегія суддів зазначає, що ДП «НАРП», займаючись таким видом діяльності як реалізація літаків ІЛ -78, обслуговуванням військової та спеціальної техніки для вітчизняних та закордонних замовників повинно робити все для усунення можливих загроз безпеці польотів літаків, а для цього більш уважно ставитися до вибору постачальників та проявляти розумну обережність при укладенні з ними договорів.

Водночас господарські операції з Постачальниками, в особі ТОВ «Карбон-ЮГ», ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» свідчать про те, що стратегічні та важливі для безпечних польотів авіаприлади для літаків, а також посібники з їх технічної експлуатації, поставляли підприємства, які проіснували з моменту їх реєстрації приблизно рік, в яких вид основної діяльності ніяк не пов`язаний з таким стратегічним напрямом, як авіація.

Зокрема, як мовилося вище ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» займається неспеціалізованою оптовою торгівлею, а ТОВ «Карбон-ЮГ» оптовою торгівлю зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

За близькими за змістом правовідносинами, Верховний Суд у постанові від 19.112019 у справі №826/487/16 звернув увагу, що платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у достовірності наведених у цих документах відомостей, в інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин.

Платник податку повинен враховувати обставини щодо прояву розумної обережності при укладенні договорів з постачальниками. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

Слід звернути увагу також на постанову Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №826/6986/14 наголошувалося, що з метою усунення неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права зазначалось, що факт фіктивності господарської діяльності не може залишитися неврахованим судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт, послуг, а тому віднесення, зокрема відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є безпідставним.

Є важливим, для вирішення спірних правовідносин і правовий висновок Верховного Суду, що наведений у постанові від 28.08.2018 у справі №804/8332/17, про те, що відповідно до частини 1 статті 205 КК України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона. За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб`єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення зло чинної діяльності.

Отож, підсумовуючі викладене, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення рішення № про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 691 241 грн та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 172 801,25 грн, а також податкове повідомлення рішення - № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 300 465 грн та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 75 116,25 грн належить скасувати в частині.

Скасування обумовлено тим, що є правомірним рішення ГУ ДФС у Миколаївській області щодо зменшення від`ємного значення податку на прибуток ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» в сумі 105 000 грн, а також зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 9 641 грн та 21 000 грн

Окрім того, є правомірним рішення ГУ ДФС у Миколаївській області щодо зменшення від`ємного значення податку на прибуток ТОВ «Карбон-ЮГ» 574 000 грн.

За таких умов, ТОВ «НАРП» за податковим повідомленням рішенням № слід збільшити податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 122 220 грн та нарахувати штрафні (фінансові) санкцій на суму 30 555 грн.

Поряд з цим, за податковим повідомленням рішенням № слід зменшити суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 39 641 грн та нарахувати штрафні (фінансові) санкції на суму 7 660,25 грн.

Переходячи до дослідження інших господарських операцій, які здійснювалися ДП «НАРП» з ПП «Фрайбург Стил» ТОВ «Атрас-Трейдінг», ТОВ «Промінвест-Групп», ТОВ «Базтрейд АГРО», ПП «Техмашсервіс-2004», ТОВ «Мега-ПРОЕКТ», ТОВ «Маркет Продакт», ПП «Фірма «Промімпекс», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Авіафінсервіс», ПП ВКФ «Промзварка», ТОВ «ТЕХОПТ-2013», ПП «ЛЄМ», ТОВ «ПОЛО-ГРУП», ТОВ «Ріст», ТОВ «Стройсервіс Миколаїв», колегія суддів зазначає таке.

Відповідаючи на доводи ГУ ДПС у Миколаївській області про відсутність правових наслідків за результатами вчинення правочинів ДП «НАРП» з наведеними вище контрагентами, позаяк контрагенти ДП «НАРП», які поставляли на його адресу товар (послуги), не отримували такий товар від третіх осіб (за даними ЄРПН), а також в зв`язку з відсутністю у них власних та орендованих основних фондів, трудових ресурсів, колегія суддів звертається до висновків суду першої інстанції та погоджується з ними про таке.

Для того, щоб стверджувати про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні перевірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин.

Про це, зокрема, наголошував Верховний Суд у постанові від 21.10.2019 у справі №814/1564/18.

Є обґрунтованими посилання представника ДП «НАРП» про те, що дані ЄРПН не можуть бути єдиним беззаперечним доказом «походження товару, а якщо один з постачальників «ланцюга постачання, придбаваючи такий товарі, не відобразив таку подію і її наслідки у своєму податковому обліку, то це свідчить про наявність підстав для притягнення саме цієї особи до відповідальності (за наявності достатніх і належних доказів та законних підстав).

Отже, суд погоджується з доводами платника податку, що невстановлення контролюючим органом джерела походження товару не доводить його фізичної відсутності.

Оцінюючи доводи скаржника про відсутність у контрагентів- постачальників необхідних матеріально-технічних і трудових можливостей для здійснення господарських операцій з постачання ТМЦ, колегія суддів звертається до усталеної практики Верховного Суду про те, шо відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно- правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Відсутнє законодавче обмеження щодо використання у господарській діяльності лише власних основних та оборотних засобів, найманої праці лише шляхом укладання трудових договорів та взагалі обсягу певних ресурсів (постанова Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №1740/2194/18, від 21.10.2020 у справі №140/1845/19, від 17.04.2018 у справі № 826/14549/15, від 06.02.2018 у справі №816/166/15, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19).

Обговорюючи доводи ГУ ДПС у Миколаївській області про відсутність товарно транспортних накладних, які б свідчили про перевезення придбаного товару, колегія суддів установила, що ДП «НАРП» користувалося послугами ТОВ «Нова пошта» , ТОВ «Транспортна компанія САТ», ТОВ «Нічний експрес», ТОВ «Делівері» та інші, які надають транспортно експедиційні послуги по території України.

До податкової перевірки були надані акти здачі прийняття послуг від наведених вище виконавців, в яких, як стверджує контролюючий орган відсутні дані від якого підприємства отримано цей або інший товар, номенклатура, яка кількість та яка вартість однієї одиниці товару. Переважно в актах одним рядком зазначено: здійснено перевезення вантажу або транспортно - експедиційні послуги, напрямок перевезення, сума за послуги з ПДВ та без ПДВ, а також найменування товару.

Розв`язуючи наведене питання, колегія суддів указує, що наведені вище перевізники діють відповідно Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень.

Як правило за вказаним договором, прийняття експедитором відправлення, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про відправника, інформація про одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/ сервіси, вартість послуг експедитора.

Не передбачено вказувати в експрес- накладної найменування номенклатури товару, що перевозиться.

Отож, як обґрунтовано зауважив представник позивача, обравши такий від доставки товару, він не може впливати на оформлення експедитором відповідних документів експрес- доставки товару.

Оцінюючи доводи апеляційну скаргу про відсутність сертифікатів якості на товар, зокрема, на авіаційній прилади, колегія суддів не заперечує проте, що вони повинні бути, але вважає, що це не може обставиною яка виключає реальність господарської операції.

При цьому, колегія суддів наголошує, що остаточний висновок щодо реальності/нереальності спірних господарських операцій має бути зроблений за наслідками аналізу усіх наявних у справі доказів і матеріалів в їх системній сукупності та взаємозв`язку зі змістом укладених правочинів.

Водночас, надані до податкової перевірки платником податків інші документи первинного бухгалтерського обліку та податкового обліку не дають підстав вважати про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що дії підприємства та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Ураховуючи наведене, колегія суддів указує про те, що доводи апеляції ГУ ДПС у Миколаївській області знайшли своє часткове підтвердження в ході апеляційного її розгляду, а відтак є підстави для її часткового задоволення та для часткового скасування рішення суду першої інстанції.

Зазначаючи підстави підстав для часткового скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів висновує, що це недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

За результатами апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями: 195, 308, 310, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року скасувати, в частині задоволення позову ТОВ «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області від 25 лютого 2016 року про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення за № про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 122 220 грн та нарахування штрафних (фінансові) санкцій на суму 30 555 грн;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення за № про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму 30 641 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 7 660,25 грн.

Ухвалити, у скасованій частині, нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року, в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 25 лютого 2016 року за № про збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 596 021 грн та нарахування штрафних (фінансові) санкцій на суму 142 246, 25 грн, а також в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 25 лютого 2016 року за № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 269 284 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкції на суму 67 456 грн залишити без змін.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 25 лютого 2016:

за № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 336 684 грн та про нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 84 171 грн та за № про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного періоду за грудень 2014 року в сумі 262 432 грн залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя О. А. Шевчук

Повне судове рішення складено 27.03.2025.