Справа № 620/16102/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів - Заїки М.М., Черпака Ю.К.,

при секретарі - Рожок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області на прийняте у судовому засіданні, за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративним справ, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду в Чернігівській області (далі - позивач, ГУ ПФ України в Чернігівській області) звернулося в Чернігівський окружний адміністративний суд з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач; Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області), третя особа - ОСОБА_1 (далі - третя особа; ОСОБА_1 ), в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн від 29 листопада 2024 року у виконавчому провадженні №75229974.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі №620/2722/24 залишається невиконаним, оскільки відповідно до резолютивної частини виконавчого документу, боржника зобов`язано з 01 лютого 2023 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 18 грудня 2023 року №9/115, станом на 01 січня 2023 року, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року, ГУ ПФ України у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/2722/24 було виконано та в подальшому вичерпало свою дію після перерахунку пенсії на виконання окремої ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року (з 07 січня 2023 року).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 25 лютого 2025 року.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 березня 2025 року о 10:30 годині.

За змістом частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк - до 26 березня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі №620/2722/24 позов ОСОБА_1 було задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 18 грудня 2023 року №9/115 про розмір грошового забезпечення, станом на 01 січня 2023 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01 лютого 2023 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 18 грудня 2023 року №9/115, станом на 01 січня 2023 року, з урахуванням виплачених сум;

- у задоволенні іншої частини позовних відмовлено.

04 червня 2024 року Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №620/2722/24 про зобов`язання ГУ ПФ України в Чернігівській області з 01 лютого 2023 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 18 грудня 2023 року №9/115, станом на 01 січня 2023 року, з урахуванням виплачених сум (а.с.53).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 червня 2024 року відкрито виконавче провадження №75229974 з виконання виконавчого листа №620/2722/24, в якій зазначено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.52-зворот).

Листом від 16 липня 2024 року №2500-0306-5/49635 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило відповідача, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі №620/2722/24 з 01 лютого 2023 року доплата до пенсії відсутня, оскільки на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі №620/18507/23 пенсія ОСОБА_1 була нарахована з 07 січня 2023 року в розмірі 25815,51 грн (а.с.13).

29 листопада 2024 року державним виконавцем здійснено перевірку виконання боржником судового рішення, за результатами якої складено акт державного виконавця від 29 листопада 2024 року, про те, що станом на 29 листопада 2024 року рішення суду боржником не виконано та винесено постанову від 29 листопада 2024 року (ВП №75229974) про накладення штрафу, якою на ГУ ПФ України в Чернігівській області накладено штраф за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн (а.с.45-зворот, 46).

Вважаючи протиправною постанову від 29 листопада 2024 року про накладення штрафу, ГУ ПФ України в Чернігівській області звернулося з позовом в Чернігівський окружний адміністративний суд.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, Чернігівський окружний адміністративний суд дійшов висновку про те, що органом Пенсійного фонду перерахунок пенсії проведено неналежним чином та не у спосіб, визначений рішенням суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені положення законодавства в контексті цієї справи свідчать про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Тобто, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року зобов`язано ГУ ПФ України в Чернігівській області з 01 лютого 2023 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 18 грудня 2023 року №9/115 (станом на 01 січня 2023 року), з урахуванням виплачених сум.

З довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 18 грудня 2023 року №9/115 вбачається, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , встановленого за відповідною (аналогічною) посадою для перерахунку пенсії, становить 35349,90 грн.

Згідно перерахунку пенсії по пенсійній справі №-СБУ, ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року здійснено перерахунок пенсії, де сума його грошового забезпечення для обчислення пенсії становить 35349,90 грн, а підсумок пенсії (з надбавками) - 41269,00 грн.

Також ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01 листопада 2024 року, де сума грошового забезпечення для обчислення пенсії становить 23212,00 грн, а підсумок пенсії (з надбавками) - 28815,51 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вказані обставини справи також були предметом дослідження у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі №620/2722/24 (дата набрання законної сили - 28 січня 2025 року).

Отже, з 01 листопада 2024 року розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (для обчислення пенсії) не розраховано ГУ ПФ в Чернігівській області у спосіб встановлений рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року, зокрема, на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 18 грудня 2023 року №9/115.

З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що у державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області, станом на 29 листопада 2024 року, були достатні правові підстави для винесення постанови від 29 листопада 2024 року про накладення штрафу, оскільки, як встановлено вище, ГУ ПФ України в Чернігівській області не було належним чином виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року у справі №620/2722/24.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправно та скасування постанови від 29 листопада 2024 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні №75229974.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 229, 242-244, 250, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі №620/16102/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді М.М. Заїка

Ю.К. Черпак

Повний текст постанови складено 26 березня 2025 року.