Справа № 160/22441/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2025 року м. Дніпросправа № 160/22441/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 р. (суддя Горбалінський В.В) в адміністративній справі №160/22441/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відділу обслуговування громадян №10 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №90 від 28 лютого 2024 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відділ обслуговування громадян №10 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати їй періоди роботи: з 18.07.1980 р. по 17.11.1980 р., з 16.12.1980 р. по 05.08.1981 р., з 26.10.1981 р. по 26.04.1983 р., з 31.10.1992 р. по 19.04.1994 р., з 27.10.1999 р. по 17.11.1999 р., період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного річного віку до стажу роботи та призначити пенсію за віком з дати звернення, а саме з 21 лютого 2024 р.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що недоліки записів трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення періодів роботи із стажу, що дає право на призначення пенсії за віком. Період догляду за дитиною 14.06.1986 р. до досягнення нею трирічного віку, підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №90 від 28 лютого 2024 р. в частині не зарахування періоду трудової діяльності ОСОБА_1 з 18.07.1980 р. по 14.11.1980 р., з 16.12.1980 р. по 05.08.1981 р., з 26.10.1981 р. по 26.04.1983р., з 27.10.1999 р. по 17.11.1999 р. та період догляду за дитиною з 14.06.1986 р.н. до досягнення нею 3-х річного віку, а також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоди її роботи з 18.07.1980 р. по 14.11.1980 р., з 16.12.1980 р. по 05.08.1981 р., з 26.10.1981 р. по 26.04.1983 р., з 27.10.1999 р. по 17.11.1999 р., та період догляду за дитиною з 14.06.1986 р.н. до досягнення нею 3-х річного віку і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 21 лютого 2024 р. та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано про наявність недоліків в записах трудової книжки ОСОБА_1 та відсутності документів, підтверджуючих її догляд за дитиною до трьох років, що унеможливлює зарахування до її страхового стажу спірні періоди та, як наслідок, призначити пенсію за віком.

Письмові відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 червня 2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №90 від 28 лютого 2024 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу роботи не зараховано період роботи: в колгоспі з 31.10.1992р. по 19.04.1994р. - оскільки відсутня уточнююча довідка про фактичну кількість відпрацьованих вихододнів; з 18.07.1980 р по 14.11.1980р - не зазначена підстава прийняття на роботу та наявне виправлення в даті звільнення, уточнююча довідка відсутня; з 16.12.1980р по 05.08.1981р - підстава внесення запису на звільнення непридатна для сприйняття змісту, уточнююча довідка відсутня; з 26.10.1981р. по 26.04.1983 р. - запис про звільнення посвідчено печаткою установи, що ліквідована; з 27.10.1999р по 17.11.1999р. - наявне виправлення в даті наказу на звільнення, уточнююча довідка відсутня. За доданими документами, період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трирічного віку, можливо зарахувати за умови надання підтверджуючих документів факту виховання, а саме: паспорт дитини або особиста відмітка заявниці про здійснення такого догляду.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для виключення певних періодів роботи позивачки із її трудового стажу. Також судом вказано, що для підтвердження страхового стажу непрацюючої матері законодавство не вимагає подання паспорта дитини або особистої відмітки заявниці про здійснення такого догляду.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскільки позивачкою не оскаржено рішення суду першої інстанції в частині, якою їй відмовлено у задоволенні позовних вимог, його перевірка здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 1, частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як вбачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №90 від 28 лютого 2024 р., підставою відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, стала обставина відсутності необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано, зокрема наступні періоди:

з 18.07.1980р по 14.11.1980 р. - не зазначена підстава прийняття на роботу та наявне виправлення в даті звільнення, уточнююча довідка відсутня;

з 16.12.1980 р. по 05.08.1981 р. - підстава внесення запису на звільнення непридатна для сприйняття змісту, уточнююча довідка відсутня;

з 26.10.1981р. по 26.04.1983 р. - запис про звільнення посвідчено печаткою установи, що ліквідована;

з 27.10.1999 р. по 17.11.1999 р. наявне виправлення в даті наказу на звільнення, уточнююча довідка відсутня.

Також в рішенні вказано, що за доданими документами, період догляду за дитиною 14 червня 1986 р.н. до досягнення нею трирічного віку, можливо зарахувати за умови надання підтверджуючих документів факту виховання, а саме: паспорт дитини або особиста відмітка заявниці про здійснення такого догляду.

Щодо періодів роботи з 18.07.1980 р. по 14.11.1980 р., з 16.12.1980 р. по 05.08.1981 р., з 26.10.1981 р. по 26.04.1983 р., з 27.10.1999 р. по 17.11.1999 р. слід зазначити, що вони підтвердженні записами наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 (а.с. 6 - 12), яка відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 р. у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що недоліки заповнення трудової книжки, не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Період догляду позивачкою за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею трирічного віку зараховано судом першої інстанції з тієї підстави, що чинне законодавство не зобов`язує заявника надавати паспорт або особисті відмітки заявниці про здійснення такого догляду. Те, що у позивачки ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.20). Крім того, згідно запису трудової книжки позивачки, вона з 23.04.1983 була прийнята на роботу до Дніпровського міжколгоспного підприємства з виробництва свинини і звільнена 26.11.1988 (а.с.8).

У спірному рішенні №90 відсутні посилання на нормативно-правовий акт, яким регулювалось до 01.01.2004 питання зарахування до стажу роботи (трудового/страхового) період перебування жінки у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років або час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку. Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відтворює зміст зазначеного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та також не містить нормативного обґрунтування необхідності подання паспорту дитини або "особисті відмітки заявниці". Порядок № 22-1, на який посилається апелянт, передбачає надання свідоцтва про народження дитини, аналогом якого є запис в Державному реєстрі актів цивільного стану, який був наданий позивачкою.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 р. в адміністративній справі №160/22441/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 березня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий