Справа № 420/40158/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - Осьмініна Н.Д.,

представника відповідача - Согутовської О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області в Одеській області від 30.08.2024 р. № 36188/15-32-09-04-10.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки воно прийнято з грубим порушенням чинного законодавства, а викладені у акті фактичної перевірки висновки не ґрунтуються на належних доказах. Зокрема, складений контролюючим органом акт фактичної перевірки від 22.07.2024 р. № 30210/15-32-09-04-10 не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727, так як виявлені порушення податкового законодавства викладені нечітко, необ`єктивно та не в повній мірі, без посилання на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку. Зі змісту акту перевірки не вбачається, за який період було встановлено начебто реалізацію підакцизної продукції, відсутні посилання на будь-які докази, що підтверджують факт реалізації підакцизних товарів позивачем. ФОП ОСОБА_1 не має ліцензії на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів та не здійснював придбання таких товарів. Позивач проводить свою діяльність разом з ТОВ "МЖ", яке має ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, в яких зазначено адресу місця торгівлі АДРЕСА_1 , де була проведена перевірка. Отже, позивач немає права на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, немає на балансі алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а тому фактично не міг здійснювати продаж таких товарів. Крім того, розмір штрафної санкції визначений відповідачем у протиправний спосіб, так як в акті перевірки не зазначено, яким чином контролюючий орган ідентифікував товар, на підставі яких документів та на підставі чого застосував штрафу у розмірі 200 % вартості нібито реалізованого товару замість 200 % вартості отриманої партії товару. Також зауважує, що податкове повідомлення-рішення від 30.08.2024 р. № 36188/15-32-09-04-10 прийнято поза межами строку, встановленого п.86.6 ст.86 ПК України.

Ухвалою від 30.12.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 30.01.2025 р. на 10:00 год.

23.01.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 призначена за наявності підстав, визначених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України. Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі наказу від 11.07.2024 р. № 6855-п та відповідно до направлень від 12.07.2024 р. № 13887/15-32-09-04-10, № 13888/15-32-09-04-10 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою господарського об`єкта: АДРЕСА_1 . У ході проведення фактичної перевірки, відповідно до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України, встановлено реалізацію підакцизної продукції без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами на суму 550176 грн., а саме: алкогольних напоїв на суму 298209,50 грн. та тютюнових виробів на загальну суму 251966,5- грн. (згідно додатку до акту фактичної перевірки), що є порушенням ст.15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95- ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального". Уповноваженими особами контролюючого органу було вручено письмовий запит позивачу щодо надання до 18.07.2024 р. інформації та її документального підтвердження з питань придбання, зберігання та реалізації підакцизної продукції. Станом на 19.07.2024 р. до перевірки не надано первині документи, які є предметом перевірки, чим порушено п.85.2 ст.85 ПК України. За результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт від 22.07.2024 р. № 30210/15-32-09-04-10, в якому викладені порушення, які зафіксовані під час проведення фактичної перевірки. Твердження позивача про невідповідність акту перевірки вимогам Порядку № 727 є безпідставними, так як даний порядок стосується особливостей оформлення документальних перевірок, до яких фактична перевірка не належить. Оскільки позивачем здійснювалася реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії, позивачем не було надано жодних документів, пов`язаних з предметом перевірки, до ФОП ОСОБА_1 правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 1100352 грн. виходячи із загальної суми проданих алкогольних напоїв та тютюнових виробів з розрахунку 550176 грн. х 200 %. Позивач не повідомляв Головне управління ДПС в Одеській області про зміну місця проживання, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення було направлено ФОП ОСОБА_1 на його податкову адресу та в силу ст.42 ПК України вважається врученим.

29.01.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у ньому обставин, оскільки вони не спростовують доводи позовної заяви.

Протокольною ухвалою від 30.01.2025 р. відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача на 18.02.2025 р. на 10:00 год.

Протокольною ухвалою від 18.02.2025 р. в підготовчому засіданні оголошено перерву до 04.03.2025 р. до 14:00 год.

04.03.2025 р. від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких вказує на те, що за ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "МЖ" зареєстровані різні реєстратори розрахункових операцій і саме через ПРРО позивача здійснювався продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів з 05.04.2024 р. по 15.07.2024 р. Окрім того, відповідно до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України за серпень 2024 року ТОВ "МЖ" сума податку/збору 5 % від реалізованого підакцизного товару складає 8178,39 грн. В декларації з акцизного податку за серпень 2024 року ТОВ "МЖ" відобразило суму акцизного податку 8179 грн. 30.09.2024 р. акцизний податок у сумі 8179 грн. сплачено у повному обсязі. Враховуючи викладене, ТОВ "МЖ" сплачувало акцизний податок згідно нарахованого акцизного податку від реалізації підакцизної продукції ТОВ "МЖ". Алкогольні напої та тютюнові вироби, які були реалізовані через ПРРО , який зареєстрований на ФОП ОСОБА_1 не оподатковувались акцизним податком ні ФОП ОСОБА_1 , ні ТОВ "МЖ". Дана інформація лише підтверджує обґрунтованість та законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою від 04.03.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2025 р. на 10:00 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог із вказаних у відзиві та додаткових поясненнях підстав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності за КВЕД: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, є платником єдиного податку 2 групи з 01.08.2020 р.

За позивачем зареєстровано ПРРО, фіскальний номер № , дата реєстраційного посвідчення ПРРО 19.02.2024 р.

11.07.2024 р. заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській на підставі пп.19-1.1.4, п.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, прийнято наказ № 6855-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ", згідно якого наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , рнкопп НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_2 , за фактичною адресою одиниці: АДРЕСА_3 з 12 липня 2024 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 19.02.2024 р. по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення контрольних розрахункових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Також заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області 12.07.2024 р. видано направлення на перевірку № 13887, № 13888.

15.07.2024 р. посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 22.07.2024 р. № 30210/15-32-09-04-10.

В ході фактичної перевірки відповідно до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України, встановлено реалізацію підакцизної продукції без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами на суму 550176 грн., а саме: алкогольних напоїв на суму 298209,50 грн. та тютюнових виробів на загальну суму 251966,5- грн. (згідно додатку до акту фактичної перевірки), що є порушенням ст.15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального".

Відповідно до пп.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.85.2, п.85.4 ст.85 ПК України уповноваженими особами контролюючого органу було вручено письмовий запит щодо надання до 18.07.2024 р. інформації та її документального підтвердження з питань придбання, зберігання та реалізації підакцизної продукції. Станом на 19.07.2024 р. до перевірки не надано первині документи, які є предметом перевірки, чим порушено п.85.2 ст.85 ПК України.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.08.2024 р. № 36188/15-32-09-04-10, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 на підставі ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідин, що застосовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1100352 грн.

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовною заявою про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, обов`язки та повноваження посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (окрім НБУ), у тому числі і після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок і звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, що встановлений законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій і опитування посадових, уповноважених осіб та/чи працівників платника податків відповідно до ст.39 цього Кодексу.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 ПК України).

За змістом пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Дана перевірка здійснюється контролюючим органом стосовно дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави для призначення фактичної перевірки, порядок її проведення та оформлення результатів закріплені у ст.80 ПК України, в якій передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.

При цьому, у відповідності до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або ж його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності відповідних підстав.

Зокрема, однією з таких підстав є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).

При цьому, згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки виключно лише за наявності чітких і конкретних підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або ж об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі та найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (ПІБ фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника чи уповноваженої особи) контролюючого органу, а також скріплення мокрою печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу).

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Отже, податковим законодавством чітко визначено порядок та підстави для призначення відповідної перевірки платника податків, вимоги щодо змісту та форми наказу про проведення перевірки, а також процедуру допуску до проведення фактичної перевірки.

З матеріалів справи слідує, що 11.07.2024 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято наказ № 6855-п "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ", в якому в якості правової підстави для проведення фактичної перевірки позивача визначено пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Так, на виконання вимог листа ДПС України від 28.02.2024 р. № 5389/7/99-00-09-02-01-07 фахівцями управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеські області було проведено аналіз господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , який викладено у доповідній записці заступника начальника управління - начальника відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області від 10.07.2024 р. № 367/15-32-09-04-10.

Тобто, в даному випадку фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 призначена за наявності підстав, визначених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

За таких обставин суд приходить до висновку про відповідність форми та змісту наказу вимогам ст.81 ПК України.

З матеріалів справи слідує, що фактична перевірка проведена в присутності ФОП ОСОБА_1 , якому 15.07.2024 р. пред`явлено службові посвідчення і направлення від 12.07.2024 р. № 13887, № 13888 та вручено копію наказу від 11.07.2024 р. № 6855-п, про що свідчать відповідні відмітки у направленнях на перевірку, та будь-яких заперечень щодо відсутності підстав для її проведення позивачем, не зазначено.

Таким чином, позивачем було допущено посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки.

Під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 було вручено запит щодо надання до 18.07.2024 р. документів, пов`язаних з предметом перевірки, на якому міститься відмітка позивача про його отримання 15.07.2024 р., що спростовує доводи позивача про те, що під час перевірки відповідачем не направлялися запити щодо надання документів.

За результатами фактичної перевірки складено акт від 22.07.2024 р. № 30210/15-32-09-04-10, який направлено позивачу рекомендованим листом 23.07.2024 р., що повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень процедури проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Доводи позивача про невідповідність складеного акту фактичної перевірки вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 р. за № 1300/27745, суд відхиляє, оскільки Порядок № 727 стосується оформлення результатів документальних перевірок, про що безпосередньо зазначено у пункту 1 розділу І цього Порядку, а не фактичних перевірок.

В той же час суд зауважує, що акт фактичної перевірки від 22.07.2024 р. № 30210/15-32-09-04-10 містить всі обов`язкові реквізити та необхідну інформацію, яка стосується як дати, часу, об`єкта, на якому проводилася перевірка, з посиланням на підстави її проведення, посадових осіб контролюючого органу, що проводили перевірку, про суб`єкта господарювання, так і опис виявлених під час перевірки порушень.

Зокрема, під час перевірки встановлено, що відповідно до Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України, встановлено реалізацію підакцизної продукції без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами на суму 550176 грн., а саме: алкогольних напоїв на суму 298209,50 грн. та тютюнових виробів на загальну суму 251966,50 грн. (згідно додатку до акту фактичної перевірки), що є порушенням ст.15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального".

Конкретний перелік дат здійснення операцій з реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів через ПРРО , який зареєстровано на ФОП ОСОБА_1 , наведено у додатку до акту перевірки.

Оскільки факт реалізації підакцизних товарів позивачем мав місце протягом тривалого часу з 05.04.2024 р. по 15.07.2024 р. та містить значну кількість таких операцій (інформація відображена на 35 аркушах з обох сторін), то викладення у акті перевірки лише інформації про загальну суму реалізованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів жодним чином не свідчить про порушення Головним управлінням ДПС в Одеській області вимог щодо оформлення результатів фактичної перевірки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до пп.72.1.1.4 п.72.1 ст.72 ПК України інформація про застосування РРО, включаючи електронні копії чеків, є частиною податкової інформації, яка може бути використана контролюючим органом.

Підпункт 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 ПК України підтверджує, що податкова інформація є підставою для висновків під час перевірок.

Верховний Суд у постанові від 04.10.2022 р. у справі № 810/1394/16 вказав, що при фактичній перевірці з питань обігу підакцизних товарів контролюючий орган вправі досліджувати пов`язані питання, включаючи аналіз розрахункових операцій.

Отже, використання даних СОД РРО є правомірним і не виходить за межі повноважень відповідача, оскільки ці дані підтверджують факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Суд зауважує, що чітких вимог щодо змісту акту фактичної перевірки законодавством не визначено. Між тим, складений відповідачем акт фактичної перевірки від 22.07.2024 р. № 30210/15-32-09-04-10 відповідає за загальними вимогами до акту перевірки.

Таким чином, судом не встановлено порушення відповідачем вимог щодо змісту акту фактичної перевірки.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян врегульовано Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Згідно із ст.1 Закону № 481/95-ВР у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;

тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання;

За приписами п.7 ч.1 ст.7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання. Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч.12 ст.15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно ч.1 ст.17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Зокрема, абз.7 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) за оптову і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З аналізу даних правових норм слідує, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватись лише за наявності відповідної ліцензії.

У ФОП ОСОБА_1 відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, що не заперечується позивачем.

В той же час, під час проведення фактичної перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , через ПРРО з фіскальним номером , який зареєстровано на позивача, в період з 05.04.2024 р. по 15.07.2024 р. здійснено реалізацію алкогольних напоїв на суму 298209,50 грн. та тютюнових виробів на суму 251966,50 грн., що відображено у додатку на акту фактичної перевірки у формі витягу з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України.

Таким чином, фактичної перевіркою встановлено реалізацію ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальну суму 550176 грн. без наявності ліцензії.

Доводи позивача стосовно того, що вказані підакцизні товари належать ТОВ "МЖ", з яким ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність в одному приміщенні, суд не бере до уваги, оскільки ТОВ "МЖ" є окремим суб`єктом господарювання за яким зареєстровано ПРРО з фіскальним номером , в той час як реалізація алкогольних напоїв на суму 298209,50 грн. та тютюнових виробів на суму 251966,50 грн. здійснена через зареєстрований на позивача ПРРО з фіскальним номером .

Окрім того, відповідно до наданих відповідачем до суду даних Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій Інформаційно-аналітичної системи ДПС України за серпень 2024 року ТОВ "МЖ" сума податку/збору 5 % від реалізованого підакцизного товару складає 8178,39 грн. В декларації з акцизного податку за серпень 2024 року ТОВ "МЖ" відобразило суму акцизного податку 8179 грн. 30.09.2024 р. акцизний податок у сумі 8179 грн. сплачено у повному обсязі. Тобто, ТОВ "МЖ" сплачувало акцизний податок згідно нарахованого акцизного податку від реалізації підакцизної продукції ТОВ "МЖ". Алкогольні та тютюнові вироби, які були реалізовані через ПРРО , що зареєстрований за ФОП ОСОБА_1 не оподатковувались акцизним податком ТОВ "МЖ".

З вищевикладених підстав суд відхиляє наданий позивачем до суду прибутковий касовий ордер від 22.10.2024 р. № 63 про прийняття ТОВ "МЖ" від ФОП ОСОБА_1 коштів у сумі 550972,50 грн. за реалізований товар.

За таких обставин, беручи до уваги факт реалізації позивачем алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії, суд приходить до висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст.15 Закону № 481/95-ВР.

Як вже зазначалося, абз.7 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Тобто, розмір штрафу визначається від вартості отриманої партії продукції.

Під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 15.07.2024 р. було вручено запит щодо надання документів, пов`язаних з предметом перевірки. Але позивач жодних документів не надав, про що складено акт про ненадання ФОП ОСОБА_1 документів від 19.07.2024 р. № 4304/15-32-09-04-10, у зв`язку з чим відповідач не зміг визначити вартість отриманої партії продукції.

В той же час реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів через ПРРО позивача на загальну сумі 550176 грн. свідчить про те, що дані підакцизні товари були отримані ФОП ОСОБА_1 , так як без отримання товарів неможлива їх реалізація.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає правомірним застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 1100352 грн. виходячи з загальної суми проданих алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії (550176 грн. х 200 %).

Щодо тверджень позивача про порушення контролюючим органом вимог п.86.8 ст.86 ПК України, суд зазначає наступне.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Згідно пп.86.7.5 п.86.7 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Отже, зазначеними нормами встановлено два строки прийняття податкового повідомлення-рішення, які залежать від подання чи не подання платником податків заперечень, а саме: 1) протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення акта перевірки; 2) протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Акт фактичної перевірки від 22.07.2024 р. № 30210/15-32-09-04-10 було направлено позивачу на його податкову адресу: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом 23.07.2024 р., який повернувся до Головного управління із відміткою "за закінченням терміну зберігання" 09.08.2024 р.

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (п.42.3 ст.42 ПК України).

Згідно п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Вищевикладене свідчить про те, у разі, якщо платник податків повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, то він звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою. Однак якщо платник податків не повідомив про зміну податкової адреси, то документи, надіслані за податковою адресою такого платника податків вважаються належним чином врученими.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не повідомляв Головне управління ДПС в Одеській області про зміну місця проживання, а тому відповідачем направлено акт фактичної перевірки на його податкову адресу: АДРЕСА_2 , і такий акт в силу ст.42 ПК України вважається належним чином врученим.

Рекомендований лист повернувся до контролюючого органу 09.08.2024 р., а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято 30.08.2024 р., тобто протягом п`ятнадцяти робочих днів у відповідності до вимог п.86.8 ПК України.

Суд відхиляє доводи ФОП ОСОБА_1 щодо неможливості подання заперечень на акт фактичної перевірки внаслідок його не отримання з вищезазначених підстав.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що фактична перевірка 15.07.2024 р. проведена у присутності позивача, під час якої йому було вручено запит на надання документів та встановлено строк їх подачі - до 18.07.2024 р., який ФОП ОСОБА_1 не виконано, проігноровано. Вказане свідчить про обізнаність позивача про можливі наслідки за невиконання вимог контролюючого органу у вигляді застосування фінансових санкцій, а тому ФОП ОСОБА_1 , будучи зацікавленою особою, не був позбавлений можливості з`ясувати результати проведеної перевірки, в тому числі щодо складання акту перевірки та отримання його примірника.

Таким чином, доводи позивача не спростовують порушення, встановлене під час фактичної перевірки, та не є підставами для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1100352 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 30.08.2024 р. № 36188/15-32-09-04-10.

Відповідно до п.30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи позивача та відповідача отримали достатню оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідач належними та достатніми доказами довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) про виправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.03.2025 р.

Суддя О.І. Бездрабко