Справа № 357/4961/24
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2025-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/4961/24
Провадження № 2-а/357/27/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючий суддя Бондаренко О.В., за участю секретаря судового засідання Пугач В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оскарження дій державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 01.04.2024, мотивуючи тим, що 28.09.2022 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левенцем Євгенієм Сергійовичем, відкрито ВП № 69779229 щодо конфіскації у ОСОБА_1 металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31см (1483 т на суму 44490 грн), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ; колонки паливо роздавальної «Adast-systemsa.s.»тип-8997 722/UKRзав №107/02, яка знаходиться на зберігання Книша Михайла Сергійовича, на підставі постанови № 357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021, винесеної Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Відповідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Відповідно до п.2 ч. 4ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області документи (постанову) про конфіскацію у нього майна було пред`явлено до виконання 16.08.2024 (20350/22- вихідний від 16.08.22), з пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання оскільки постанова суду по справі 357/4042/21 набрала законної сили 22.07.2021. Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив 23.10.21. Навіть якщо взяти до уваги ВП № 66998064, про стягнення з нього 17000 грн за вищезгаданою постановою суду, у межах якого, 11.10.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, то з матеріалів провадження зрозуміло, що окрім як про стягнення штрафу у розмірі 17000 грн документи не подавались, провадження закінчено у зв`язку з виконанням. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. А якщо інша сторона посилатиметься на переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, це не заслуговує на увагу, оскільки навіть у такому разі строк сплив 11.01.2022. Відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану (який прийнятий 15.03.2022, набрав чинності 26.03.2022). У даному випадку, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, а саме постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021, не підпадає під дію пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» набрав чинності 26.03.2022, а строк пред`явлення вищевказаної постанови сплив раніше. Тому, просив поновити строк звернення до суду з даним позовом, визнати протиправною та скасувати постанову від 28.09.2022 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження № 69779229, щодо конфіскації у ОСОБА_1 металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1 483 т на суму 44 490 грн), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ; колонки паливо роздавальної «Adast-systems a.s.» ТИП-8997 722/UKR PDF №107/02, яка знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 №357/4042/21, 3/357/2433/21 та зобов`язати Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий документ (постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 № 357/4042/21 3/357/2433/21 з додатками) стягувачу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

08.04.2024 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оскарження дій державного виконавця, передано за підсудністю (юрисдикцією) до Київського окружного адміністративного суду.

21.08.2024 ухвалою Київського окружного адміністративного суду адміністративну справу прийнято до провадження, визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, поновлено ОСОБА_1 пропущений строк, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.08.2024 ухвалою Київського окружного адміністративного суду адміністративну справу №357/4961/24 передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

05.11.2024 справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю, яку розподілено відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та 06.11.2024 передано до розгляду.

06.11.2024 судом постановлено ухвалу, якою справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу ДВС у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оскарження дій державного виконавця, передано за предметною підсудністю для розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

21.01.2025 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2024 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

31.01.2025 справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з Шостого апеляційного адміністративного суду та 06.02.2025 передана до розгляду.

06.02.2025 судом постановлено ухвалу, якою справу прийнято до провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребувано у Білоцерківського міського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 69779229 щодо конфіскації у ОСОБА_1 металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1 483 т на суму 44 490 грн), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ; колонки паливо роздавальної «Adast-systems a.s.» ТИП-8997 722/UKR PDF №107/02, яка знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 на підставі постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 №357/4042/21, 3/357/2433/21. Відповідачу було роз`яснено право надіслати до суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову, протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Відповідач Білоцерківський міський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію ухвали про прийняття до провадження та призначення до розгляду отримав 07.02.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.98) та копію ухвали про прийняття до провадження та призначення до розгляду разом з копією позовної заяви з додатками до неї отримав 14.02.2025, що підтверджується відміткою відділу ДВС (а.с. 100), однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань до суду не подав.

10.02.2025 позивач - ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що постанова від 28.09.2022 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття ВП № 69779229, є протиправною та підлягає скасуванню. По-перше: строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив 23.10.2021, а постанову було пред`явлено для виконання 16.08.2022 та Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постанову про конфіскацію у нього майна було пред`явлено до виконання 16.08.2022, з пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки постанова суду по справі №357/4042/21 набрала законної сили 22.07.2021. Строк пред`явлення постанови №357/4042/21, провадження №3/357/2433/21 від 25.05.2021, винесеної Білоцерківським міськрайонним судом Київської області до виконання не підпадає під дію пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» набрав чинності 26.03.2022, а строк пред`явлення вищевказаної постанови сплив раніше. По-друге, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області не може виступати стягувачем (стороною виконавчого провадження), як зазначено в постанові про відкриття вищезазначеного виконавчого провадження. По-третє, постанова взагалі не може бути виконана в частині конфіскації ТМЦ (штраф мною сплачено),оскільки ТМЦ, що підлягає конфіскації належить третій особі. Також, виконання вказаної постанови суду не можливе та не залежить від його дій чи бездіяльності, адже, власник майна, яке підлягає конфіскації, скористався своїм правом на вільне розпорядження своїм майном і визначити його місцезнаходження не можливо. Виносячи постанову про конфіскацію майна Білоцерківський міськрайонний суд Київської області не встановив власника майна, що й призвело до створення даної ситуації в майбутньому. Також, 24.04.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким P.O. було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення № 92022 за ознаками ст. 388 ККУ. Вказаний державний виконавець просив у повідомленні зареєструвати кримінальне провадження відносно громадянина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за ознаками ч.2, ст.388 КК України. Відсутність майна, що підлягає конфіскації була встановлена державним виконавцем в межах виконання ВП 697792229 від 28.09.2022.Однак, згідно наданої йому відповіді Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області, в діях громадянина ОСОБА_2 відсутні ознаки правопорушення за ст.388 КК України,оскільки відповідно до ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України. Майно, що підлягає конфіскації відповідно до вищезгаданої постанови суду було орендовано громадянином ОСОБА_2 ( якому ТМЦ було передано на відповідальне зберігання) у ПП «Валоїс» ( Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська, 33, 09100, ), що підтверджується договором оренди від 28.12.2020 № ОМ/2021 укладеним між громадянином ОСОБА_2 та ПП «Валоїс» та дана обставина встановлена рішенням від 07.04.2022 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/14370/21, постановою від 17.06.2021 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справа № 357/5048/21. Відповідно до законодавства України, обставини встановлені судом при розгляді справи, рішення по якій набрало законної сили- не потребують доказування. На підставі вказаного, є протиправною та підлягає скасуванню постанова від 28.09.2022 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття ВП № 69779229.

10.02.2025 позивач - ОСОБА_1 подав до суду клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

27.02.2025 судом постановлено ухвалу, якою продовжено строк розгляду справи на двадцять днів.

14.03.2025 судом постановлено, ухвалу, якою витребувано з відділу документального обігу і контролю по кримінальним справам та адмінправопорушенням апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області матеріали справи №357/4042/21, провадження №3/357/2433/21 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

17.03.2025 на виконання вимог ухвали про витребування доказів від 06.02.2025 Білоцерківський міський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 69779229 щодо примусового виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4042/21, 3/357/2433/21 від 25.05.2021.

17.03.2025 відділ документального обігу і контролю по кримінальним справам та адмінправопорушенням апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надав матеріали справи №357/4042/21, провадження №3/357/2433/21 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , має третю групу інвалідності, має посвідчення учасника бойових дій та з 14.03.2022 призваний до лав Збройних Сил України на військову службу по мобілізації, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-10, 36-37, 72-76, 105, 112, 126-127, 132).

25.05.2021 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4042/21, провадження №3/357/2433/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн з конфіскацією в дохід держави:металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1483 т на суму 44490 грн.), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ; колонки паливо роздавальної «Adast systems a.s.» тип 8997 722/UKR зав № 107/02, яка знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ;дизельного пального 3238 т (на суму 97140 грн.), яке знаходиться на зберіганні підприємства ТОВ «БУМ БИР» ( за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський 5) та звільнено від сплати судового збору на підставі посвідчення серія НОМЕР_2 від 25 лютого 2019 року (а.с. 15-17).

22.07.2021 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду від 25.05.2021 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, залишено без змін, що підтверджується матеріалами справи №357/4042/21, №3/357/2433/21 та матеріалами виконавчого провадження №66998064.

11.10.2021 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шуляком Сергієм Дмитровичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66998064 щодо примусового виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 17000,00 грн (а.с. 18).

14.07.2022 старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ященко Тетяною Олегівною винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с.147).

28.09.2022 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левенцем Євгенієм Сергійовичем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69779229 (а.с.148) щодо примусового виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021, про конфіскацію у ОСОБА_1 металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1483 т на суму 44490 грн), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ; колонки паливо роздавальної «Adast-systemsa.s.» тип-8997 722/UKR зав №107/02, яка знаходиться на зберігання Книша Михайла Сергійовича.

Також, в межах виконавчого провадження №.04.2023 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Р.О. винесено постанову про передачу виконавчого провадження та 24.05.2023 державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Юлією Олегівною винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

24.04.2024 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким Р.О. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки майно, яке підлягає конфіскації, а саме металевий підземний резервуар для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1483 т на суму 44490 грн) та колонка паливо роздавальної «Adast-systemsa.s.» тип-8997 722/UKR зав №107/02, не виявлено.

Вказані обставини підтверджується матеріалами справи (а.с. 12, 13, 14) та матеріалами виконавчого провадження №69779229 (а.с. 143-172).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються: 1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; 2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Так, відповідно д ч. 1 ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, ст. 164 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, зокрема, про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Отже, враховуючи вищезазначене, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2021 має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021, відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», адже містить всі необхідні дані та зокрема, дані про строк її пред`явлення три місяці з дня її вступу у законну силу.

Ч. 4 ст. 4 Закону України «При виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тому, аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» можна дійти висновку, що виконавчий документ, стягувачем за яким є держава або державний орган, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили, при цьому, пред`явлення виконавчого документа до виконання з пропуском відповідного строку є підставою для повернення державним виконавцем такого виконавчого документу без прийняття до виконання.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено вище у рішенні, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левенцем Євгенієм Сергійовичем 28.09.2022 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №69779229 з виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021 про конфіскацію у ОСОБА_1 металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1483 т на суму 44490 грн), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ; колонки паливо роздавальної «Adast-systemsa.s.» тип-8997 722/UKR зав №107/02, яка знаходиться на зберігання Книша Михайла Сергійовича.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вказана постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/4042/21, провадження №3/357/2433/21 від 25.05.2021, набрала законної сили 22.07.2021 та строк пред`явлення документу до виконання становить - 23.10.2021.

Таким чином, першим днем трьохмісячного строку для пред`явлення до виконання вказаного документу є 23.07.2021, а відповідно останнім є 23.10.2021.

Так, згідно ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «При виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Дійсно, 14.07.2022 старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ященко Тетяною Олегівною було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, однак, вказане повідомлення не є підставою для переривання строку пред`явлення, оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачу без прийняття до виконання.

Крім того, з останнього дня строку пред`явлення постанови суду (23.10.2021) і до прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.07.2022 минуло 8 місяців та відповідач будь-яких належних та допустимих доказів переривання строку пред`явлення до виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/4042/21, провадження №3/357/2433/21 від 25.05.2021, яка набрала законної сили 22.07.2021, до суду не надав.

Разом з тим, спірна постанова була прийнята відповідачем 28.09.2022, на підставі супровідного листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2022, тобто після спливу майже одного року з дня закінчення строку пред`явлення постанови для примусового виконання, що свідчило про наявність підстав для повернення вказаного виконавчого документу стягувачу.

Таким чином, судом встановлено, що при прийнятті постанови від 28.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69779229 з виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021, відповідач діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством та безпідставно відкрив виконавче провадження з виконання вказаного документу.

Так, згідно п.п. 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Вказаний Розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» було доповнено пунктом 10-2 згідно Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022, який набрав чинності 26.03.2022.

Однак, строк пред`явлення постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021, не підпадає під дію п.п. 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», адже дані норми законодавства набрали чинності 26.03.2022, а строк пред`явлення вищевказаної постанови сплив раніше.

Позивач - ОСОБА_1 , обґрунтовуючи протиправність постанови державного виконавця від 28.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69779229, також зазначає про те, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області не може виступати стягувачем (стороною виконавчого провадження), як зазначено у постанові про відкриття вищезазначеного виконавчого провадження.

Суд враховує дані твердження позивача, виходячи з наступного.

З постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.09.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69779229 з примусового виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 від 25.05.2021, вбачається, що державний виконавець зазначив сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

З матеріалів справи №357/4042/21, провадження №3/357/2433/21 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, вбачається, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, у відповідності до ч. 1 ст. 221 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164 цього Кодексу, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №18 від 31.03.2021, який складений посадовою особою УБФЗ Головного управління ДФС у Київській області.

Згідно ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Отже, враховуючи вищевикладене, державним виконавцем у порушення вимог ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» невірно зазначено стягувача - Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, адже належним стягувачем має бути державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідну постанову, а саме - Головне управління ДФС у Київській області.

Також, позивач, обґрунтовуючи протиправність постанови державного виконавця від 28.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69779229, зазначає, що постанова суду від 25.05.2021 взагалі не може бути виконана в частині конфіскації майна, оскільки майно, що підлягає конфіскації належить третій особі та виконання вказаної постанови суду не залежить від його дій чи бездіяльності, адже, власник майна скористався своїм правом на вільне розпорядження своїм майном і визначити його місцезнаходження не можливо.

Суд критично оцінює зазначені твердження позивача, адже, вказані обставини можуть бути встановлені лише в ході здійснення заходів примусового виконання постанови суду від 25.05.2021.

Так, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 23.04.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким P.O. було складено акт державного виконавця (а.с. 165), згідно якого державним виконавцем встановлено, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Київська (територія ПП «Валоїс») майно, що підлягає конфіскації не виявлено.

24.04.2024 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким P.O. було направлено до Білоцерківського РУП ГУ НП України Київської області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення №92022 (а.с. 166-167), у якому останній просив зареєструвати кримінальне провадження за ознаками ч. 2, ст.388 КК України, відносно громадянина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

Крім того, 24.04.2024 головний державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацький Р.О. виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки майна, яке підлягає конфіскації, а саме металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1483 т на суму 44490 грн) та колонки паливо роздавальної «Adast-systemsa.s.» тип-8997 722/UKR зав №107/02, не виявлено, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження (а.с. 168).

З огляду на викладене, розглядаючи спір у межах заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність захисту порушеного права позивача, шляхом визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.09.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69779229 з виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4042/21, провадження №3/357/2433/21 від 25.05.2021, щодо конфіскації у ОСОБА_1 металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1 483 т на суму 44 490 грн), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ; колонки паливо роздавальної «Adast-systems a.s.» ТИП-8997 722/UKR PDF №107/02, яка знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 , як таке, що не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку, відповідач - Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів на доведення правомірності винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2022.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий документ, а саме постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 № 357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 стягувачу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», слід зазначити наступне.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Більше того, згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 06.09.1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 09.06.2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява N 33348/96), Страсбург, від 17.12.2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто, суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Таким чином, здійснення органом державної влади дискреційних повноважень може, у деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням та нездійсненням певних дій.

Суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Аналогічне роз`яснення надане судам в п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2012, яке зводиться до того, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий документ, а саме постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 № 357/4042/21, провадження № 3/357/2433/21 стягувачу, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні, адже вони компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 221, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 139, 241, 242, 244, 245, 246,255, 268-272, 287, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,) до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: б-р Олександрійський, 94, м. Біла Церква, Київська область), про оскарження дій державного виконавця, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.09.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69779229 з примусового виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4042/21, 3/357/2433/21 від 25.05.2021 про конфіскацію у ОСОБА_1 металевого підземного резервуару для зберігання пального ЛЗ-150 з залишком палива по метро штоку 31 см (1 483 т на суму 44 490 грн), який знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 ; колонки паливо роздавальної «Adast-systems a.s.» ТИП-8997 722/UKR PDF №107/02, яка знаходиться на зберіганні ОСОБА_2 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 28.03.2025.

Суддя:О. В. Бондаренко