Справа № 280/9312/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2025 року м. Дніпросправа № 280/9312/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Калашник Ю.В.) в адміністративній справі №280/9312/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 ОСОБА_1 , через представника, звернувся до суду з позовом до Військової частина НОМЕР_1 , з урахуванням уточненої позовної заяви (вх. №48149 від 21.10.2024), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди позивачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування па стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у розмірі збільшеному до 100 000,00 грн., пропорційно часу (періодам) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за період з 20.07.2024 по 20.10.2024;

зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у розмірі збільшеному до 100 000 грн., пропорційно часу (періодам) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за період з 20.07.2024 по 20.10.2024.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач 25.02.2024 отримав поранення та станом на день звернення до суду перебуває на лікуванні. Проте, починаючи з 20.07.2024 йому було припинено проведення виплат за відсутності відповідного формулювання у довідки ВЛК про тривале лікування. Вважає такі дії відповідача не ґрунтуються на приписах постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та на приписах Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам №260 від 07.06.2018, а отже вважає, що має право на отримання виплати, у розмірі збільшеному до 100000,00грн, пропорційно часу (періодам) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за період з 20.07.2024 по 20.10.2024.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення судом процесуальних норм, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, та просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права. Додатково суду направлено копію виписки з медичної картки позивача з якої вбачається, на його переконання, що він проходив лікування та лікування у стаціонарі весь спірний період.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що рішення суду ґрунтується на нормах законодавства, що регулює спірні правовідносини. Зокрема зазначає, що за відсутності довідки ВЛК про необхідність тривалого лікування позивачу, підстав для нарахування і виплати спірної додаткового грошової винагороди відсутні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву, матеріали справи, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , з 26.09.2023.

25.02.2024 отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини і з того часу по сьогоднішній день знаходиться на лікуванні.

Згідно поданих доказів, позивач перебував на лікуванні у комунальних закладах:

з 25.02.2024 по 26.02.2024, відповідно до епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1526;

з 26.02.2024 по 06.03.2024, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №е3228;

з 07.03.2024 по 05.04.2024, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого лор/щелепно - лицьового відділення №3424;

з 05.04.2024 по 07.06.2024, згідно із медичної карти стаціонарного хворого №5144.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 07.06.2024 №811 проведено медичний огляд позивача 07 червня 2024 року, травма класифікується, як тяжка та відповідно до якого позивач потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Згідно довідки військово - лікарської комісії від 07.06.2024 №811/1 травма класифікується, як тяжка та на підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб потребує протезування ноги вище коліна.

Згідно відпускного квитка від 07.06.2024 № 6/83, позивач був звільнений у відпустку для лікування, терміном на 30 діб з 08.06.2024 по 07.07.2024.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4657 позивач проходив лікування у стаціонарі з 08.07.2024 по 05.08.2024 у ВЧ НОМЕР_2 .

З 06.08.2024 позивач почав проходити стаціонарне лікування - протезування на базі ТОВ Укрмедгрупа, про що видана відповідна довідка.

Грошову винагороду, збільшу до 100000грн позивач отримував до 05.08.2024 включно, що підтверджується довідкою про нарахування та утримання грошового забезпечення та поясненнями до вказаної довідки, наданими відповідачем наприкінці свого відзиву.

Так, у спірний період з 01.07.2024 по 05.08.2024 позивачу нараховано та виплачено 116129,03 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди позивачу у розмірі збільшеному до 100000,00 грн., пропорційно часу (періодам) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за період з 20.07.2024 по 20.10.2024, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, з 06.08.2024 у відповідача відсутні правові підстави для нарахування позивачу додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000,00грн, оскільки відсутня довідка ВЛК про необхідність тривалого лікування (продовження лікування). Суд першої інстанції керувався приписами ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ та Окремим дорученням Міноборони України №3740/уд.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірним у справі є нездійснення відповідачем нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі збільшеної до 100000,00грн за період з 20.07.2024 по 20.10.2024 за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні.

Так на час отримання поранення позивачем, норма ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначала, що час безперервного лікування не може перевищувати в цілому чотирьох місяців.

Відповідно до п. 11 ст. 10-1 Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в редакції Закону №3633-ІХ від 11.04.2024, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.

Не пізніше закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про його придатність до військової служби.

Отже вказана норма Закону №2011-ХІІ визначає, що висновок ВЛК про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку. А згідно норм чинного законодавчтва, виплата грошового забезпечення військовослужбовцю здійснюється за наказом уповноваженої особи військової частини.

Відповідач не спростовує наявність у позивача права отримання виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000грн у період до 05.08.2024, крім того, вказана виплата була нарахована. Проте відповідач вказує, що для отримання спірної виплати з 06.08.2024 позивачем необхідно було б надати довідку ВЛК про необхідність тривалого лікування.

Проте відповідно до п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), в редакції на час виникнення спірних правовідносин, виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1- 1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже зазначена норма визначає такі підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000грн, як перебувати на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Вказаний порядок не передбачає наявність довідки ВЛК про необхідність тривалого лікування.

Відповідно до п. 9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міноборони України N 260, 07.06.2018, грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Військовослужбовцям строкової військової служби, які перебувають у відрядженнях, відпустках і на лікуванні в лікарняних закладах, грошове забезпечення виплачується за весь період перебування у відрядженнях, відпустках і на лікуванні.

Відповідно до п. 11 розділу ХХХІV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Враховуючи вищезазначені норми, Порядок №260 також не містить норми про необхідність подання довідки ВЛК про необхідність тривалого лікування, для отримання виплати додаткової винагороди в розмірі 100000грн.

Таким чином норми законодавства, що визначають підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000грн не містять такої підстав її невиплати, як відсутність довідки ВЛК про необхідність у тривалому лікуванні.

Крім того, безперервність лікування позивача у стаціонарі підтверджена поданими доказами позивачем доказами.

Так, відповідно матеріалам справи, позивач 25.02.2024 отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини і з того часу по сьогоднішній день знаходиться на лікуванні.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 07.06.2024 №811 та довідки військово-лікарської комісії від 07.06.2024 №811/1 травма отримана позивачем є тяжкою, а поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини.

Крім того, позивач на стаціонарному лікуванні у лікарняних закладах:

з 26.02.2024 по 06.03.2024, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №е3228;

з 07.03.2024 по 05.04.2024, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого лор/щелепно - лицьового відділення №3424;

з 05.04.2024 по 07.06.2024, згідно із медичної карти стаціонарного хворого №5144.

з 08.06.2024 по 07.07.2024 у відпустці для лікування згідно відпускного квитка від 07.06.2024 № 6/83 (згідно довідки ВЛК від 07.06.2024 №811.

04.07.2024 НОМЕР_3 надала позивачу направлення на ВЛК для визначення ступеню придатності, а також направлення на стаціонарне лікування (а.с. 62, 63).

З 08.07.2024 по 05.08.2024 у ВЧ НОМЕР_2 (військовий госпіталь) на стаціонарі згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4657.

З 06.08.2024 по 19.11.2024 ТОВ «Укрмедгрупа» на стаціонарному лікуванні-протезуванні.

З 20.11.2024 по 25.11.2024 стаціонар КНП Запорізька обласна лікарня» ЗОР Запорізької облради.

З 26.11.2024 по 04.02.2025 ТОВ «Укрмедгрупа» реабілітація.

Враховуючи вищезазначене, доводи відповідача, з якими погодився і суд першої інстанції про те, що для отримання спірної виплати з 06.08.2024 позивачем необхідно було б надати довідку ВЛК про необхідність тривалого лікування не грунтуються на приписах Постанови №168 та Порядку №260.

Щодо доводів відповідача про те, що для отримання спірної виплати з 06.08.2024 позивачу необхідно було б надати довідку ВЛК про необхідність тривалого лікування колегія суддів зазначає наступне.

Так відповідно до абз. 1, 3, 7 п. 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України N 402, 14.08.2008 (далі Положення №420), загальний час безперервного перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль. Не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК з метою визначення придатності до військової служби. Медичний огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Постанова ВЛК про продовження тривалого лікування оформляється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає та направляється посадовій особі, яка видала направлення на медичний огляд.

Відповідно наданих доказів суду, позивач пройшов медичний огляд ВЛК через чотири місяці від початку лікування і отримав дві довідки ВЛК від 07.06.2024 за №811 та №811/1, одна з яких визначала необхідність у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів; а інша визначала потребу у протезуванні.

Вказані довідки видані відповідно до глава 20 розділу ІІ Положення №420, що визначає формулювання постанови ВЛК. Проте обрання певного формулювання довідок ВЛК знаходиться поза межами можливості впливу як позиваема так і відповідачем.

Проте жодна з довідок не містить висновку, що позивач не потребує лікуванню, згідно приписів глави 20 розділу ІІ Положення №420, крім того, згідно матеріалів справи, позивач продовжував лікуватися у стаціонарі як у спірний період так і по за межами заявленого спірного періоду.

Також слід зазначити, що ці дві довідки ВЛК обов`язкові до виконання у тому числі і позивачем і втрачають свою дію після реалізації.

Відтак, оскільки для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн, у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як: отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн на підставі довідки про отримання травми.

Факт отримання поранення позивачем пов`язане із захистом Батьківщини та не спростовується відповідачем.

Як слідує з матеріалів справи, позивач перебував на безперервному стаціонарному лікуванні, та для лікування після поранення у спірний період. Окрім того, травма є тяжка.

Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів доходить висновку про те, що позивач за період перебування на стаціонарному лікуванні має право на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100000грн.

Проте оскільки позивачем заявлено вимогу про нарахування і виплату додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі збільшеному до 100000грн за період з 20.07.2024 по 20.10.2024, а судом встановлено, що відповідачем спірна винагорода нарахована по 05.08.2024, та враховуючи приписи ч. 5 ст. 308 КАС України, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи вищезазначене, висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи.

Проаналізувавши обставини справи, наведені сторонами доводи та подані докази, у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.311, ч. 5 ст. 242, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року в адміністративній справі №280/9312/24 - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування па стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у розмірі збільшеному до 100 000,00грн., пропорційно часу (періодам) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за період з 06.08.2024 по 20.10.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, включаючи час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у розмірі збільшеному до 100000грн, пропорційно часу (періодам) перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, за період з 06.08.2024 по 20.10.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак